Дата документу 07.07.2026 Справа № 317/6136/25

Запорізький апеляційний суд

Єдиний унікальний №317/6136/25    Головуючий у 1-й інстанції: Громова І.Б.
 
Провадження № 22-ц/807/1637/26     Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:     	Подліянової Г.С., Кухаря С.В.,  Полякова О.З.,  	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 07 травня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 21.07.2018 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2019698662, відповідно до якого Банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені даним кредитним договором.
18.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 18/08/21, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором.
На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за кредитним договором становить 4 197, 38 грн, який складається з: суми боргу по тілу кредиту – 2 900 грн; суми боргу по відсоткам – 1297 38 грн.
На момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором відповідачем не виконано ні первісному кредитору, а ні новому, у зв`язку з чим наявна заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 07 травня 2026 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 2019698662 від 21.07.2018 у розмірі 4 197, 38 грн, який складається з: суми боргу по тілу кредиту – 2 900 грн; суми боргу по відсоткам – 1297 38 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
В задоволенні частини інших позовних вимог – відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині відмови в стягненні витрат на професійну правничу допомогу Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить доповнити резолютивну частину рішення зазначенням про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судові витрати на подання апеляційної скарги. 

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ТОВ «Цикл Фінанс» звертаючись до суду із позовом надало суду копію договору №43453613/1 від 25.08.2025 року про надання правової допомоги, копію додаткової угоди №2019698662 до договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 року, копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, гадання послуг) від 14.11.2025 року на суму 3000 грн, копію детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А. необхідних для надання правничої (правової) допомоги за цим позовом на суму 3000 грн, Однак, незважаючи на вищезазначені документи суд першої інстанції відмовив у стягненні витрат на правничу допомогу, помилково вважаючи їх недоведеними через відсутність платіжного доручення. 

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. При цьому, колегія суддів зауважує, що ухвалу про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу було направлено ОСОБА_1 на адресу його місця реєстрації: АДРЕСА_1 - 25 червням 2026 року (а.с.122).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2026 року це 99 840 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3328,00 грн (3328,00 грн Х 30 = 99 840 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, ч .2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема: малозначні справи, що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Ціна позову в даній справі в оскаржуваній частині щодо стягнення витрат на правничу допомогу становить 3000 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначена справа відповідно до п. п.1 , 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України може розглядатися в порядку спрощеного провадження, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, не належить до виключень із цієї категорії відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в іншій частині рішення суду не оскаржується та не переглядається.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення зазначеним вимогам в оскаржуваній частині в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які понесені позивачем ТОВ «Цикл Фінанс» в розмірі 3 000 грн, суд першої інстанції виходив з недоведеністю позивачем їх наявності..
З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що у грудні 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 197,38 грн (а.с.1-6).

У позовній заяві позивач зазначив орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 3000 грн станом на день звернення з позовом.
До позовної заяви стороною позивача додано копію Акту №2019698662 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14.11.2025 року, складений між адвокатом Гулієва С.А. та ТОВ «Цикл Фінанс», відповідно до якого адвокатом надано послуги на суму 3000 грн; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення заборгованості від 14.11.2025 року на загальну суму 3000 грн; копію Договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025, укладений між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою С.А.; копію додаткової угоди №2019698662 до договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 року; копію посвідчення адвоката Гулієвої С.А.; копію свідоцтва про прав на заняття адвокатською діяльністю (а.с.9,12-16,27,33-34).

Представник, адвокат Гулієва С.А. представляла інтереси ТОВ «Цикл Фінанс» на підставі Договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025, укладений між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою С.А.; копію додаткової угоди №2019698662 до договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 року (а.с.14-16,27).

Згідно з Актом №2019698662 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14.11.2025 року, та детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення заборгованості від 14.11.2025 року, адвокатом Гулієвою С.А. надано ТОВ «Цикл Фінанс» такі послуги на загальну суму 3 000 грн із розрахунку вартості наданих послуг і виконаних робіт 1000 грн за 1 год.: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Цик Фінанс» - 500 грн (витрачено 0,5 год), складання позовної заяви – 2000 грн (витрачено 2 год.), формування додатків до позовної заяви (письмових доказів) – 500 грн (витрачено 0,5 год.).

Отже, адвокатом Гулієвою С.А. надані клієнту послуги професійної правничої допомоги у справі №317/6136/25 на загальну суму 3000 грн, претензій до адвоката щодо якості та об`єму наданих послуг немає (а.с.9,12-13).
Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.
Колегія суддів звертає увагу, що позивач ТОВ «Цикл Фінанс» у позові поставив питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн та додав відповідні докази понесення вказаних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
У постанові від 19 листопада 2020 року у справі №734/2313/17 (провадження №61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Також у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у Постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та Постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Колегія суддів звертає увагу на те, що до позову було долучено копію Акту №2019698662 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14.11.2025 року, складений між адвокатом Гулієва С.А. та ТОВ «Цикл Фінанс», відповідно до якого адвокатом надано послуги на суму 3000 грн; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення заборгованості від 14.11.2025 року на загальну суму 3000 грн; копію Договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025, укладений між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою С.А.; копію додаткової угоди №2019698662 до договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 року; копію посвідчення адвоката Гулієвої С.А.; копію свідоцтва про прав на заняття адвокатською діяльністю (а.с.9,12-16,27,33-34).
Зазначене підтверджує фактичне здійснення позивачем ТОВ «Цикл Фінанс» витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» задоволено повністю.
Від відповідача, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції будь-яких заперечень щодо вищевказаних доказів та клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду першої інстанції не надходило.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Оцінюючи заявлений ТОВ «Цикл Фінанс» розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанцій, на предмет їх пропорційності складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, ціни позову, виходячи з засад розумності і справедливості апеляційний суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн підлягають зменшенню до 1000 грн.
З огляду на зазначене аргументи апеляційної скарги частково є виправданими, тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 4 ст. 376 ЦПК України з ухваленням в цій частини нового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач поніс у суді першої інстанції у сумі 1000 грн.
Крім того, відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі ТОВ «Цикл Фінанс» заявило зокрема про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 6000.00 грн (а.с.95,96).
У відповідності до положень пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
На підтвердження понесених витрат пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції ТОВ «Цикл Фінанс» надано копію акту від 09.06.2026 року №2019698662 про підтвердження факту надання правової (правничої) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг); копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієва С.А. від 09.06.2026 року, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, платіжну інструкцію від 09.06.2026 року про сплату витрат за правничу допомогу у розмірі 6000 грн, а також докази щодо підтвердження направлення вказаних документів відповідачу (а.с.105-111).
В Акті від 09.06.2026 року №2019698662 про підтвердження факту надання правової (правничої) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), зазначено про те, що сторони підтверджують, що адвокат надає клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6 000,00 грн, зокрема: 1. підготовка апеляційної скарги на рішення Запорізького районного суду Запорізької області по справі №317/6136/25 від 07.05.2026 року, витрачений час 4 год. (1500 грн за годину), загальна вартість 6 000,00 грн.
Аналогічні відомості щодо складу, обсягу та видів виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, витрачений час та загальна вартість також зазначені в детальному описі.
Надання зазначених в акті та детальному описі послуг підтверджується матеріалами справи.
Позивач дійсно отримав правничу допомогу в суді апеляційної інстанції від адвоката Гулієвої С.А., а отже не викликає сумнівів, що позивачем фактично здійснено витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Проте, оцінюючи заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанцій, на предмет їх пропорційності та складності справи, ціни позову, підготовка та подання апеляційної скарги не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, а також значних витрат часу, апеляційний суд вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн є очевидно завищеними, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 1000,00грн.
Саме такий розмір витрат буде об`єктивним та співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Щодо стягнення судового збору за подання апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою ТОВ «Цикл Фінанс» судовий збір у розмірі 3633,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 09.06.2026 року (а.с.100).
Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Тобто, ця норма закону стосується оскарження судових рішень в частині саме позовних вимог, в той час як розподіл судових витрат (стягнення судових витрат) не є позовною вимогою, не стосується суті спору та не є рішенням по суті спору.
Судові витрати не є самостійними позовними вимогами та не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо судовим збором при зверненні до суду із позовом або відповідною заявою, передбаченою процесуальним законодавством, тобто не є об`єктом справляння судового збору.
Оскільки, вимоги про розподіл судових витрат не відносяться до позовних та не впливають на розмір ставки судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а також враховуючи, що розмір судового збору за подання скарги на рішення суду залежить від суми судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (крім оскарження ухвали суду з процесуальних питань), то і підстави вимагати сплати судового збору за подання апеляційної або касаційної скарги на оскарження судових рішень щодо розподілу судових витрат відсутні (зазначені висновки викладені у додатковій постанові Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі №914/633/18).
З огляду на викладене вище колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), оскільки подання апеляційної скарги на вказану частину судового рішення не є об`єктом справляння судового збору.
Із урахуванням викладеного, має місце помилкова сплата судового збору апелянтом за оскарження рішення від 07.05.2026 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, який не розподіляється в порядку статті 141 ЦПК України за наслідком апеляційного перегляду, а може бути повернутий за заявою особи у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»- - задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 07 травня 2026 року в частині відмови у стягненні витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката скасувати та ухвалити в цій частині нового рішення.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції у сумі 1000 ( одна тисяча) грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у сумі 1000 ( одна тисяча) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови,лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 07 липня 2026 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С. Кухар С.В. Поляков О.З.