РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2026 року | Справа №160/7944/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Державного підприємства "Спеціалізований центр "Вуглеізотоп" про стягнення 89756,18 грн., -
УСТАНОВИВ:
31.03.2026р. через систему "Електронний суд" Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до Державного підприємства "Спеціалізований центр "Вуглеізотоп" та просить:
- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії особам, що були зайняті на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України за період грудень 2025 року — березень 2026 року в сумі 89 756 грн. 18 коп.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Державне підприємство "Спеціалізований центр "Вуглеізотоп" зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, На підприємстві-боржнику, із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, працювали громадяни, які вийшли на пенсію та у грудні 2025 року – березні 2026 року отримували пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено главою 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1. Відповідачем не здійснені оплати належних до відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за період у грудні 2025 року - березень 2026 року складає 89756 грн. 18 коп. На виконання положень п.6.8. Інструкції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахунки Відповідачу були направлені належним чином. Вищезазначені Розрахунки відповідачем не оскаржувались, також не подавались заперечення проти сум, що визначені у Розрахунках, а отже вони вважаються узгодженими. У зв`язку з тим, що в добровільному порядку відповідач заборгованості не погасив, позивач просить стягнути зазначену суму боргу з відповідача у судовому порядку.
Ухвалою суду від 23.04.2026р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача протягом 15 днів з дня отримання цієї ухвали надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати суду докази оскарження розрахунків (які є актами індивідуальної дії) у встановленому законодавством порядку або докази сплати заборгованості у добровільному порядку, згідно до вимог ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач, у строки встановлені ухвалою суду від 23.04.2026р., відзиву на позов суду не надав, як і не надав доказів сплати суми заборгованості у добровільному порядку або доказів оскарження розрахунків у встановленому законодавством порядку.
У відповідності до положень ч.6 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
При цьому, як встановлено судом у Державного підприємства "Спеціалізований центр "Вуглеізотоп" відсутній електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), тому останнього про відкриття провадження у даній справі було повідомлено засобами поштового зв`язку відповідно до вимог ст.ст. 124, 126, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується поштовим конвертом, наявним в матеріалах справи.
Надіслана судом ухвала про відкриття провадження на адресу відповідача: 51412, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Тернівська, буд. 21, була повернута за зворотньою адресою суду 15.05.2026р. з відміткою «адресат відсутній».
У разі повернення поштового відправлення із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» або «за закінченням терміну зберігання» учасник справи вважається повідомленим належним чином з урахуванням ч.11 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зазначена правова позиція щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи у зв`язку із поверненням конверту з незалежних від суду причин узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеній у його постанові від 16.12.2020р. у справі №120/4080/19-а.
У відповідності до положень ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 03.08.2026р. строк розгляду даної справи було продовжено до 03.08.2026р.
Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається судом 03.08.2026р., у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до вимог ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши норми чинного законодавства України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.
Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлено, що Державне підприємство "Спеціалізований центр "Вуглеізотоп" зареєстроване за адресою: 51412, Дніпропетровська обл., місто Павлоград, вул. Тернівська, будинок 21, та є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями.
На підприємстві відповідача у період з 26.05.1999р. по 05.12.2011р. працював ОСОБА_1 , якому в подальшому була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку №1, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Обов`язок відповідача щодо покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком №1 визначений ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІV.
Так, відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;
- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.
Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663 (далі- Інструкція №21-1).
Визначення сум до відшкодування, формування розрахунків фактичних витрат здійснюється органами Фонду. При цьому, не відбувається щомісячного узгодження сум до відшкодування. Розрахунок надсилається раз на рік, до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
У відповідності до норм глави 6 Інструкції №21-1 встановлено, що для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
- особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.
У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.
Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.
Так, на виконання вимог вищенаведеної Інструкції №21-1, позивачем на офіційну адресу відповідача направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 за спірний період, що підтверджується копіями відповідних розрахунків, супровідних листів про їх направлення та списків Укрпошти.
Відповідач у встановлені строки не сплатив кошти, призначені на покриття витрат на виплату і доставку пенсій застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, таких доказів суду не надано.
Згідно наданих позивачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком №1, відповідач має заборгованість перед Пенсійним фондом України за грудень 2025 року - березень 2026 року за Списком №1 у розмірі 89756,18 грн. 
Факт виплати позивачем пільгової пенсії за вказані вище періоди по Списку №1 підтверджується Витягом з ІКІС ПФУ "Призначення та виплата пенсій (ППВП)" про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, який наявний в матеріалах справи.
У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідач у встановлені строки відзиву на позов не подав, як і не надав жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність не відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій застрахованій особі, яка працювала на підприємстві відповідача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, також і доказів добровільного відшкодування таких витрат суду надано не було з урахуванням вимог ст.ст. 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Також, судом враховується і те, що розрахунок органів Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є узгодженим з моменту його отримання відповідачем і обов`язковим для виконання. Розрахунок є актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень.
Відповідачем, на вимогу ухвали суду від 23.04.2026р., доказів оскарження вищенаведених розрахунків (які є актами індивідуальної дії) у встановленому законодавством порядку суду надано не було, а тому такі розрахунки є узгодженими, обов`язковими для виконання відповідачем та підлягають сплаті.
Відповідна правова позиція також узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 28.11.2019р. у справі №460/3113/18, яка є обов`язковою для застосування судом першої інстанції згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
За викладених обставин, підстави для відшкодування з відповідача витрат позивача понесених по сплаті судового збору у адміністративного суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Державного підприємства "Спеціалізований центр "Вуглеізотоп" про стягнення 89756,18 грн. - задовольнити повністю.
Стягнути з Державного підприємства "Спеціалізований центр "Вуглеізотоп" (51400, Дніпропетровська обл., місто Павлоград, вул. Тернівська, будинок 21; код ЄДРПОУ 00186022) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; код ЄДРПОУ 21910427) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період грудень 2025 року - березень 2026 року за Списком №1 у розмірі 89756 грн. 18 коп. (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят шість гривень 18 коп.).
Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва