ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/12468/25

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року (суддя Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/12468/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №056550004539 від 30.12.2024 року про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до страхового стажу період навчання та проходження військової служби з 1981 року по 1986 рік на підставі диплому з відзнакою серії НОМЕР_2 від 09.07.1986 року, довідки №22/1304 від 19.07.2022 року, військового квитка серії НОМЕР_3 та період здійснення підприємницької діяльності з 01.02.2024 року по 31.12.2024 року на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 25.12.2024 року пенсію по інвалідності на підставі статті 32 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV.
Означені позовні вимоги вмотивовані спірністю та протиправністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №056550004539 від 30.12.2024 року про відмову у призначенні пенсії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №056550004539 від 30.12.2024 року про відмову у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до страхового стажу період навчання та проходження військової служби з 1981 року по 1986 рік на підставі диплому з відзнакою серії НОМЕР_2 від 09.07.1986 року, довідки №22/1304 від 19.07.2022 року, військового квитка серії НОМЕР_3 та період здійснення підприємницької діяльності з 01.02.2024 року по 31.12.2024 року на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волиснькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.12.2024 року про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні. В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить судове рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився, навчався та проходив військову службу у Республіці Вірменія.
В 1982 році позивачу видана відстрочка від проходження військової служби (наказ №50 від 17.05.1982 року).
В 1984 році позивач повернувся з армії та відновив свої студентські права у другому денної форми навчання за спеціальністю “Бухгалтерський облік” (наказ №47 від 23.08.1984 року).
Так, позивач навчався на денній формі в Індустріально-педагогічному технікумі міста Камо (нині Гавар) Республіки Вірменія в періоди з 01.09.1981 року по 07.05.1982 року та з 01.09.1984 року по 01.07.1986 року. З 08.05.1982 року по 17.05.1984 року проходив військову службу.
Період навчання в Республіці Вірменія підтверджується копією диплому з відзнакою серії НОМЕР_2 від 09.07.1986 року та нотаріально завіреним перекладом з вірменської мови на українську мову довідки №22/1304 від 19.07.2022 року.
Так, у дипломі з відзнакою серії НОМЕР_2 від 09.07.1986 року зазначено, що справжній диплом видано ОСОБА_1 про те, що він в 1981 році зарахований до Індустріально-педагогічному технікумі міста Камо і у 1986 році закінчив повний курс технікуму по спеціальності “бухгалтерський облік”. Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 01.07.2986 року ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію бухгалтера.
В 1986 році позивач закінчив навчання, присвоєно кваліфікацію бухгалтера (наказ №26 від 01.07.1986 року).
Згідно з рішенням Уряду Республіки Вірменія №717 від 21 червня 2007 року, Камойський Індустріальний технікум ліквідований, та правонаступником технікуму є Гаварський державний університет.
З 1990 року постійно проживав на території України та є її громадянином. У Республіці Вірменія пенсійних виплат не отримує, оскільки переїхав з Вірменії в Україну у віці 27 років.
З 18.02.2022 року МСЕК м. Бахмут позивачу встановлена інвалідність третьої групи безстроково. 
19.07.2022 року з Республіки Вірменія позивачу надана довідка №22/1304, що підтверджує період навчання та проходження військової служби.
У нотаріально завіреному перекладі довідки №22/1304 від 19.07.2022 року зазначено, що вона видана ОСОБА_1 про те, що він вступив до другого курсу денної форми навчання Індустріально-педагогічного технікуму міста Камо (нині Гавар) за спціальністю "Електроприладобудування" (наказ №99 від 31.08.1981 року).
25.12.2024 року, маючи всі необхідні документи, позивач вкотре звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності на підставі статті 32 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію – відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 . 
За результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності №056550004539 від 30.12.2024 року у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
До страхового стажу позивачу не зараховано період навчання в Республіці Вірменія, згідно довідки від 19.072022 року № 22/1304 та проходження військової служби на підставі військового квитка № НОМЕР_3 , період здійснення підприємницької діяльності з 01 лютого 2024 року по 31 грудня 2024 року.
Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Статтею 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку війна умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Таким чином, до 01.01.2004 року стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.
Відповідно до підпункту “д” абзацу 3 статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Крім того, відповідно до статті 2 Закону України від 12 вересня 1991 року №1543-ХІІ “Про правонаступництво України” до ухвалення нової Конституції України на території України діє Конституція (Основний Закон) Української PCP.
Згідно зі статтею 71 Конституції (Основного Закону) Української PCP закони СРСР є обов`язковими на території Української PCP.
Відповідно до статей 71 та 74 Конституції (Основного Закону) Союзу Радянських Соціалістичних Республік до складу СРСР входили Українська Радянська Соціалістична Республіка та Вірменська Радянська Соціалістична Республіка, закони СРСР мають однакову силу на території всіх союзних республік.
В період з 1981 року по 1986 рік на територіях України (Українська PCP) та Вірменської Республіки (Вірменська PCP) діяло законодавство Союзу PCP.
Тому, при врахуванні періоду навчання до страхового стажу відповідач мав керуватися Положенням про порядок призначення та виплати державних Пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 (далі – Положення №590).
Згідно з пунктом 108 Положення №590 у загальний стаж роботи, що дає право на пенсію, зараховується будь-яка робота як робітника або службовця, незалежно від характеру та тривалості роботи та тривалості перерв.
Згідно з підпунктом “і” пункту 109 Положення №590 окрім роботи в якості працівника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах тощо), партійних школах, радпартшколах, школах профруху, на робфаках; перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.
У статті 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №693 (далі - Порядок №637).
Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі – персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
Відповідно до пункту 8 Порядку №637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Пунктом 22 Порядку №637 передбачено, що стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення, до укладення відповідних двосторонніх угод).
Відмовляючи у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу відповідач у рішенні №056550004539 від 30.12.2024 року вказує, що до страхового стажу не зараховано період навчання в республіці Вірменія, оскільки з 01.01.2023 року Україна припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.
Україна та Республіка Вірменія були учасниками Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 року в м. Москві. Угода передбачала наступне.
Пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (стаття 1 Угоди).
Усі витрати, пов`язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами (стаття 3 Угоди).
Пунктами 1-3 статті 6 Угоди передбачено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій проводиться Ж заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
Відповідно до статті 7 Угоди при переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.
Відповідно до статті 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Відповідно до частини 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають,
Україна вийшла з цієї Угоди 02.12.2022 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328.
Разом із тим спірний період навчання у Республіці Вірменія набутий з 01.09.1981 року по 07.05.1982 року та з 01.09.1984 року по 01.07.1986 року, тобто до набуття Угодою чинності. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, відповідні положення Угоди, зокрема і щодо врахування страхового стажу, а саме періоду навчання на території учасників Угоди необхідно застосовувати про обчисленні страхового стажу та призначенні пенсії.
Період проходження військової служби з 08.05.1982 року по 17.05.1984 року також підтверджується належним чином та має зараховуватися до страхового стажу.
У військовому квитку серії НОМЕР_3 містяться наступні дані:
Запис №8. Призовною комісією при ОГКВ м. Камо Вірм.РСР визнаний придатним до стройової служби призваний на дійсну військову службу і направлений в частину 08.05.1982 року.
Запис №12. 17.05.1984 року на підставі наказу №63 від 29.03.1984 року звільнений у запас та направлений до ОГКВ м. Камо. До місця призначення повинен прибути та встати на військовий облік 19.05.1984 року.
Підпунктом “в” абзацу 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проживання служби.
Підпунктом “к” частини 1 пункту 109 Положення №590 передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР та перебування у партизанських загонах; служба у військах та органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік; служба в органах міліції. Перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку.
Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Порядку №637 Для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються:
військові квитки;
довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС;
довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Крім того, статтею 8 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” №2011-ХІІ зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відтак, період проходження військової служби з 08.05.1982 року по 17.05.1984 року, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 , підлягає зарахуванню до страхового стажу.
Щодо періоду здійснення підприємницької діяльності, то з індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідка за формою ОК-5) вбачається, що позивач з 01.02.2024 року по 31.12.2024 року здійснював підприємницьку діяльність, що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак у розрахунках стажу даний період роботи відсутній, а орган Пенсійного фонду України у рішенні про відмову у призначенні пенсії №056550004539 від 30.12.2024 року вирішив не повідомляти таку причину.
Згідно з Пунктом 4 Порядку №637 Періоди роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства, зараховуються до стажу роботи за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ, інших документів про сплату страхових внесків або інформації Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності).
Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).
Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне, пенсійне страхування”, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22- 1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).
Абзацом 4 підпункту 2 пункту-2.1. Порядку №22-1 встановлено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01. січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за Спрощеною системою оподаткування.
Таким чином, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата страхових внесків (єдиного внеску).
Відтак, період навчання відповідно до диплому з відзнакою серії НОМЕР_2 від 09.07.1986 року та довідки №22/1304 від 19,07,2022 року, проходження військової служби відповідно до військового квита серії НЗ №4319107, а також здійснення підприємницької діяльності з 01.02.2024 року по 31.12.2024 року відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 підлягають зарахуванню до страхового стажу.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується. 
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова