ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
09.07.2026	Справа № 910/5165/26	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ауді-Центр Київ”
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Норт Констракшн Україна” 
про стягнення 31 530,73 грн.,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Ауді-Центр Київ (далі – позивач, Ауді-Центр) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Норт Констракшн Україна” (далі – відповідач, Товариство) грошових коштів у загальному розмірі 31 530,73 грн., з яких: 26 036,56 грн. – основний борг, 3 993,63 грн. – пеня, 392,83 грн. – 3 % річних, 1 107,71 грн. – інфляційні втрати.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих Ауді-Центром послуг з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу за укладеним між сторонами 14.02.2019 року договором про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів № 14022019 (далі – Договір), у зв`язку з чим, за Товариством утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування пені та компенсаційних виплат. 
Ухвалою від 04.05.2026 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/5165/26, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановив відповідачу строк на подання відзиву – 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.
За приписами частини 1 статті 7 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Так, враховуючи відсутність у Товариства електронного кабінету, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України копія ухвали від 04.05.2026 року про відкриття провадження у справі № 910/5165/26 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02125, місто Київ, бульвар Перова (Воскресенський), будинок 10-А, офіс 171.
Проте, вищевказане відправлення з трек-номером R067163502337 підприємством поштового зв`язку вручене відповідачу не було та повернулося на адресу суду.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення терміну зберігання тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.
Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.
Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 04.05.2026 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи – також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:
14.02.2019 року між Ауді-Центром (виконавець) та Товариством (замовник) був укладений Договір, за умовами якого у порядку, у строки та на умовах, визначених цим Договором, виконавець зобов`язався у 2019 році надати послуги з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів замовника, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, а замовник зобов`язався приймати автомобілі(ль) після надання виконавцем послуг та оплачувати їх вартість.
Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками печаток зазначених юридичних осіб.
Пунктом 2.3.3 Договору на замовника покладений обов`язок оплатити виконавцю вартість надання послуг, пристроїв, агрегатів, запасних частин, комплектуючих та інших витратних матеріалів у розмірах, у порядку та строки, визначені положенням статті 3 цього Договору.
За умовами пунктів 2.5.1, 2.5.3 цього правочину замовник перевіряє якість та повноту наданих виконавцем послуг за наряд-замовленням у момент їх прийняття, про що складається акт прийому-передачі наданих послуг та акт передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, які підписуються уповноваженими представниками замовника і виконавця.
Про недоліки (дефекти) наданих послуг, що не могли бути виявлені при звичайному прийнятті послуг, і які виявляються лише в процесі використання автомобілів(ля) (приховані недоліки/дефекти), замовник зобов`язаний заявити претензію виконавцю негайно після їх виявлення, але не пізніше гарантійного строку (згідно з положеннями статті 4 цього Договору).
Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 Договору вартість послуг, зазначених в наряд-замовленні замовника, визначається на підставі Прейскурантів на послуги, агрегати, запасні частини, матеріали, устаткування, комплектуючі та інші витратні матеріали, що діяли на дату оформлення наряд-замовлення замовника, а також ціни конкретних послуг відповідно до розцінок виконавця.
Замовник на підставі рахунку-фактури, що є приблизним кошторисом, сплачує 100 % вартості послуг, визначених у наряд-замовленні, шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця, що вказаний в статті 10 цього Договору в строк не пізніше 2 (двох) робочих днів з дати отримання рахунку-фактури. У разі виникнення необхідності виконання додаткових робіт, не передбачених наряд-замовленням, кінцеві розрахунки за надані послуги проводяться на підставі підписаного акту шляхом перерахування коштів замовником на рахунок виконавця в строк не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання сторонами акту.
У пункті 3.9 Договору сторони погодили, що у будь-якому випадку замовник здійснює остаточну оплату вартості послуг у строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення виконавцем відповідного рахунку-фактури, що є додатком до приблизного кошторису, на неоплачену частину вартості послуг із врахуванням передплати за приблизним кошторисом згідно з пунктами 3.3 та 3.5 цього Договору. Зобов`язання замовника по сплаті вартості наданих послуг вважаються виконаними в момент зарахування грошових коштів на рахунок виконавця.
За змістом пункту 8.1 Договору останній набуває чинності з дати його підписання сторонами та скріплення їх печатками і діє до 31.12.2019 року включно. Якщо протягом 14 календарних днів до 31 грудня кожного року виконавець чи замовник не заявили письмово про закінчення цього Договору, Договір вважається продовженим на тих же умовах на наступний календарний рік.
Слід зазначити, що у Додатку № 1 до Договору сторони передбачили проведення ремонту одного колісного транспортного засобу замовника – автомобіля AUDI A8L, державний номерний знак НОМЕР_1 .
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору Ауді-Центр надав Товариству послуги з технічного обслуговування і ремонту автомобіля AUDI A8L, державний номерний знак НОМЕР_1 , на загальну суму 169 036,56 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями підписаних уповноваженими представниками сторін без жодних зауважень чи заперечень актів прийому-передачі наданих послуг від 02.09.2025 року № 125052817 на суму 109 412,30 грн., від 02.09.2025 року № 125072207 на суму 43 144,64 грн. та від 27.11.2025 року № 125112704 на суму 16 479,62 грн.
Крім того, позивач надав суду копії відповідних виставлених Товариству рахунків-фактур на оплату остаточної вартості вищенаведених послуг.
Про належне виконання Ауді-Центром своїх зобов`язань за Договором також свідчить відсутність з боку Товариства претензій та повідомлень про порушення виконавцем умов цього правочину.
Проте, всупереч взятим на себе зобов`язанням Товариство оплату вартості вищенаведених послуг здійснило лише частково, сплативши виконавцю за платіжними інструкціями від 21.05.2025 року № 00141902 – 100 000,00 грн., від 19.09.2025 року № 650 – 15 000,00 грн., від 17.11.2025 року № 780 – 10 000,00 грн. та від 26.11.2025 року № 789 – 18 000,00 грн., заборгувавши таким чином Ауді-Центру грошові кошти у загальному розмірі 26 036,56 грн. (з яких: 9 412,30 грн. – за актом від 02.09.2025 року № 125052817; 144,64 грн. – за актом від 02.09.2025 року № 125072207 та 16 479,62 грн. – за актом від 27.11.2025 року № 125112704).
Вказані обставини додатково підтверджуються наданим позивачем скріпленим електронними печатками сторін актом звірки взаєморозрахунків цих контрагентів за Договором за період січень-березень 2026 року.
Зважаючи на викладене, виконавець вирішив звернутися до господарського суду міста Києва з позовом про примусове стягнення з Товариства означеної суми боргу, а також 3 993,63 грн. пені, 392,83 грн. 3 % річних та 1 107,71 грн. інфляційних втрат, нарахованих внаслідок несвоєчасного проведення розрахунків.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.
За умовами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.
За умовами частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Згідно з частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).
Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.
Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за Договором, яка складає 26 036,56 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Товариство на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Ауді-Центру до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.
Крім того, зважаючи на неналежне виконання Товариством своїх грошових зобов`язань за Договором, позивач також просив суд стягнути із замовника 3 993,63 грн. пені, нарахованої із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ на відповідні прострочені суми основного боргу, зокрема, у розмірі 1 878,85 грн. у період з 06.09.2025 року по 01.05.2026 року на суму боргу 9 412,30 грн., у розмірі 28,87 грн. у період з 06.09.2025 року по 01.05.2026 року на суму боргу 144,64 грн., а також у розмірі 2 085,91 грн. у період з 01.12.2025 року по 01.05.2026 року на суму боргу 16 479,62 грн., згідно з наданим Ауді-Центром розрахунком.
Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
За змістом частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 552 Цивільного кодексу України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.
Преамбулою Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань” передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи – суб`єкти підприємницької діяльності.
Згідно зі статтями 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
За умовами пункту 5.4 Договору за порушення замовником строку оплати вартості послуг згідно з положеннями статті 3 цього Договору, замовнику нараховується пеня за кожний день прострочення оплати в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконаного грошового зобов`язання.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 3 993,63 грн., суд вважає його таким, що не повністю відповідає приписам чинного законодавства та положенням Договору в силу допущеної методологічної помилки при визначенні початкової дати періоду прострочення оплати послуг за актом від 27.11.2025 року № 125112704 та, відповідно, тривалості періоду нарахування пені, що призвело до заявлення суми вказаної штрафної санкції у завищеному розмірі.
Так, згідно з частиною 2 статті 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Згідно з частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Відповідно до частини 1 статті 255 Цивільного кодексу України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.
Як було зазначено вище, згідно з пунктом 3.9 Договору замовник здійснює остаточну оплату вартості послуг у строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення виконавцем відповідного рахунку-фактури, що є додатком до приблизного кошторису, на неоплачену частину вартості послуг із врахуванням передплати за приблизним кошторисом згідно з пунктами 3.3 та 3.5 цього Договору.
Зважаючи на вищенаведене, враховуючи передбачений Договором триденний строк оплати, що обраховується у банківських (а не календарних) днях, а також беручи до уваги складення 27.11.2025 року як акту прийому-передачі наданих послуг № 125112704, так і рахунку-фактури № 325112709 на його оплату, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою сумою пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь Ауді-Центру за дійсний період прострочення, є пеня в розмірі 3 965,64 грн., з яких: 1 878,85 грн. – пеня, нарахована у період з 06.09.2025 року по 01.05.2026 року на суму боргу в розмірі 9 412,30 грн., 28,87 грн. – пеня, нарахована у період з 06.09.2025 року по 01.05.2026 року на суму боргу в розмірі 144,64 грн., 2 057,92 грн. – пеня, нарахована у період з 03.12.2025 року по 01.05.2026 року на суму боргу в розмірі 16 479,62 грн.
За таких обставин, стягненню з відповідача на користь Ауді-Центру підлягає пеня у розмірі 3 965,64 грн., тоді як у задоволенні вимог позивача про стягнення з Товариства 27,99 грн. цієї штрафної санкції слід відмовити.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього грошового обов`язку, позивач також просив суд стягнути з Товариства 3 % річних у розмірі 392,83 грн., нараховані на відповідні прострочені суми основного боргу у період з 06.09.2025 року по 01.05.2026 року, а також 1 107,71 грн. інфляційних втрат, нарахованих на вказані суми боргу протягом означеного періоду згідно з наданим виконавцем розрахунком.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.
Суд зазначає, що проценти річні та інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Разом із тим, наданий позивачем розрахунок 3 % річних також не повністю відповідає приписам чинного законодавства та положенням Договору в силу допущеної Ауді-Центром аналогічної методологічної помилки при визначенні початкової дати періоду прострочення оплати послуг за актом від 27.11.2025 року № 125112704 та, відповідно, тривалості періоду нарахування 3 % річних, що призвело до заявлення суми вказаних компенсаційних виплат у завищеному розмірі.
Враховуючи вищенаведене, обґрунтованою сумою 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за дійсний період прострочення, є 3 % річних у розмірі 390,12 грн., з яких: 184,12 грн. – 3 % річних, нараховані у період з 06.09.2025 року по 01.05.2026 року на суму боргу в розмірі 9 412,30 грн., 2,83 грн. – 3 % річних, нараховані у період з 06.09.2025 року по 01.05.2026 року на суму боргу в розмірі 144,64 грн., 203,17 грн. – 3 % річних, нараховані у період з 03.12.2025 року по 01.05.2026 року на суму боргу в розмірі 16 479,62 грн.
Разом із тим, дійсною сумою інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь Ауді-Центру, за обрахунком суду, є 1 107,71 грн., що відповідає заявленій позивачем до стягнення сумі означених компенсаційних виплат.
За таких обставин, стягненню з відповідача на користь Ауді-Центру підлягає 390,12 грн. 3 % річних та 1 107,71 грн. інфляційних втрат, тоді як у задоволенні вимог позивача про стягнення з Товариства 2,71 грн. 3 % річних слід відмовити.
Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.
Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). 
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження повної та вчасної сплати передбачених Договором платежів.
Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе грошові обов`язки за Договором, позовні вимоги Ауді-Центру, з урахуванням вищенаведених обставин, підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Норт Констракшн Україна” (02125, місто Київ, бульвар Перова, будинок 10-А, офіс 171; код ЄДРПОУ 32304855) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ауді-Центр Київ” (02095, місто Київ, вулиця Дніпровська набережна, будинок 16-В; код ЄДРПОУ 33443216) 26 036 (двадцять шість тисяч тридцять шість) грн. 56 коп. основного бору, 3 965 (три тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 64 коп. пені, 390 (триста дев`яносто) грн. 12 коп. 3 % річних, 1 107 (одну тисячу сто сім) грн. 71 коп. інфляційних втрат, а також 2 659 (дві тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 81 коп. витрат по сплаті судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.
4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 09.07.2026 року.

Суддя  В.С. Ломака