Справа № 347/1644/26
Провадження № 2/347/1193/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд, Івано-Франківської області, в складі:
головуючої-судді: Крилюк М.І.,
секретаря: Лазорик Л.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі – Відповідач) було укладено договір кредитної лінії № 214659525 (далі – Кредитний договір).
Відповідно до умов зазначеного Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу кредитні кошти у розмірі 5 800,00 грн, а Відповідач взяла на себе зобов`язання повернути отримані кошти у визначений договором строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами відповідно до умов договору.
Кредитний договір був укладений в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про електронну комерцію». Підписання договору здійснювалося шляхом використання одноразового ідентифікатора SSXG-6589, який був направлений Відповідачу на номер мобільного телефону, зазначений нею під час оформлення заявки на отримання кредиту.
Зокрема, Відповідач за допомогою мережі Інтернет здійснила перехід на офіційний вебсайт Первісного кредитора www.moneyveo.ua, пройшла процедуру реєстрації та створила особистий кабінет позичальника, через який у подальшому здійснювала оформлення кредиту та укладення договору.
З метою підтвердження волевиявлення Відповідача на укладення договору їй було направлено персональний одноразовий ідентифікатор SSXG-6589, який мав індивідуальний характер та використовувався виключно для підписання електронного документа.
Зазначені обставини свідчать про наявність у Відповідача вільного волевиявлення на укладення кредитного договору та прийняття на себе передбачених ним зобов`язань.
Таким чином, Позивач вважає доведеним факт укладення між Первісним кредитором та Відповідачем Кредитного договору № 214659525 від 28.01.2025 та виникнення у Відповідача обов`язку щодо належного виконання взятих на себе кредитних зобов`язань.
У подальшому право вимоги за зазначеним Кредитним договором було відступлено на підставі договорів факторингу, у зв`язку з чим кінцевим кредитором за відповідним зобов`язанням стало Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ».
31.03.2025 між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/29, відповідно до умов якого Первісний кредитор відступив ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі право вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 214659525 від 28.01.2025.
На виконання умов Договору факторингу № МВ-ТП/29 Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» підписали Реєстр прав вимоги № Б/Н від 31.03.2025, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором Відповідача перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
У подальшому, 27.02.2026 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 27/0226-01, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило Позивачу права вимоги за кредитними договорами, у тому числі право вимоги до Відповідача.
Факт переходу права вимоги до Позивача підтверджується Реєстром прав вимог № 2 від 27.02.2026, Актом приймання-передачі Реєстру прав вимог та платіжною інструкцією щодо здійснення фінансування за договором факторингу.
Таким чином, право вимоги за Кредитним договором № 214659525 від 28.01.2025 послідовно перейшло від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а в подальшому – до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», яке набуло статусу належного кредитора у спірних правовідносинах та має право вимагати від Відповідача погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 969,56 грн.
Представник Позивача просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 969,56 грн, яка складається з 5 800,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 12 169,56 грн заборгованості за процентами за користування кредитом, а також понесені судові витрати.
Представник Позивача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала та про причини неявки суд не повідомила.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення відповідно до вимог статей 280–281 ЦПК України. 
Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2026 року справу було призначено до заочного розгляду, про що свідчить текст ухвали, наявний у матеріалах справи.
Дослідивши письмові докази, надані сторонами, оцінивши їх відповідно до вимог статей 76–81, 89 ЦПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи.
Як убачається з матеріалів справи та наданих Позивачем доказів, зокрема із копії заявки на отримання кредитних коштів, паспорта споживчого кредиту, копії договору кредитної лінії № 214659525 від 28.01.2025 (а.с.23-37), Правил надання грошових коштів у позику (Додаток № 4), а також Довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора (Додаток № 27), 28.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 214659525 .
Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу кредитні кошти у розмірі 5 800,00 грн, а Відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти у визначений договором строк, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені умовами договору.
Факт укладення Кредитного договору в електронній формі підтверджується копією договору кредитної лінії № 214659525 від 28.01.2025 (Додаток № 3), а також Правилами надання грошових коштів у позику (Додаток № 4), які визначають порядок укладення договору, умови кредитування, права та обов`язки сторін.
Як убачається з матеріалів справи, укладенню Кредитного договору передувало звернення самої Відповідача із заявкою на отримання кредитних коштів через інформаційно-телекомунікаційну систему Первісного кредитора. Відповідачем було створено особистий кабінет позичальника, внесено необхідні персональні дані та пройдено процедуру ідентифікації й верифікації, що підтверджується Довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора (Додаток № 27).
Під час оформлення кредиту Відповідач зазначила відомості, необхідні для її ідентифікації, а саме персональні дані, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти, адресу реєстрації та проживання, а також реквізити платіжної картки, на яку мали бути перераховані кредитні кошти.
Після проходження процедури перевірки та підтвердження зазначених відомостей Відповідач отримала можливість ознайомитися з умовами кредитування, у тому числі з текстом Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику та іншими документами, що регулюють порядок надання кредиту. Зазначені документи були розміщені у відкритому доступі на вебсайті Первісного кредитора, що підтверджується копією Правил надання грошових коштів у позику (Додаток № 4).
Після ознайомлення із запропонованими умовами Відповідач підтвердила свою згоду на укладення Кредитного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором SSXG-6589. Зазначений одноразовий ідентифікатор був направлений Відповідачу на номер мобільного телефону, зазначений нею під час оформлення заявки, а його використання стало підтвердженням волевиявлення Відповідача на укладення договору.
Відповідно до Довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора (Додаток № 27), укладення Кредитного договору відбулося після здійснення Відповідачем передбачених системою послідовних дій, зокрема реєстрації особистого кабінету, подання заявки, підтвердження особи та використання одноразового ідентифікатора.
Крім того, Первісним кредитором було здійснено перерахування кредитних коштів Відповідачу, що підтверджується копією платіжного доручення про перерахування коштів Відповідачу (Додаток № 7), а також Довідкою та поясненнями Первісного кредитора щодо перерахунку коштів Відповідачу (Додаток № 28).
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що Кредитний договір був укладений сторонами добровільно, за взаємною згодою та з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Електронна форма договору відповідає вимогам законодавства та за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, зокрема розмір кредиту, порядок та строк його повернення, розмір процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань.
Отже, наявними у справі доказами підтверджується факт укладення між Первісним кредитором та Відповідачем Кредитного договору № 214659525 від 28.01.2025, отримання Відповідачем кредитних коштів та виникнення у неї обов`язку щодо їх повернення і сплати передбачених договором платежів.
Щодо переходу права вимоги за зазначеним Кредитним договором, судом встановлено, що право вимоги Первісного кредитора до Відповідача в подальшому було відступлено іншим кредиторам на підставі договорів факторингу.
Так, 31.03.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/29 (Додаток № 9), відповідно до умов якого Первісний кредитор відступив ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі право вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 214659525 від 28.01.2025.
Факт передачі права вимоги підтверджується Витягом з Реєстру прав вимоги № Б/Н від 31.03.2025 до Договору факторингу № МВ-ТП/29 (Додаток № 10), а також Актом звірки взаємних розрахунків та Протоколом узгодження предмета факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги (Додаток № 11).
У подальшому, 27.02.2026 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 27/0226-01 (Додаток № 12), відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило Позивачу права вимоги за кредитними договорами, у тому числі право вимоги за Кредитним договором № 214659525 від 28.01.2025.
Перехід права вимоги до Позивача підтверджується Витягом з Реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2026 (Додаток № 13), Актом прийому-передачі Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № 27/0226-01 (Додаток № 14), а також платіжною інструкцією щодо здійснення фінансування за передані права вимоги (Додаток № 15).
Таким чином, право вимоги за Кредитним договором № 214659525 від 28.01.2025 послідовно перейшло від Первісного кредитора – ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а в подальшому – до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», яке набуло статусу належного кредитора у спірних правовідносинах.
Розмір заборгованості Відповідача підтверджується Розрахунком заборгованості Первісного кредитора (Додаток № 16), Розрахунком заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Додаток № 17), а також випискою з особового рахунку за Кредитним договором (Додаток № 18).
Відповідно до зазначених доказів загальний розмір заборгованості становить 20 869,56 грн, однак Позивач заявляє до стягнення лише 17 969,56 грн, що складається із 5 800,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 11 879,56 грн заборгованості за процентами за користування кредитними коштами. Вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 900,00 грн Позивачем не заявляються.
Отже, встановлені обставини справи та досліджені докази дають підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості на користь позивача за Кредитним договором № 214659525 від 28.01.2025 у розмірі 17 969,56 грн.
Відповідно до положень статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. При цьому обрана сторонами форма правочину повинна забезпечувати можливість встановлення змісту правочину, волевиявлення його учасників та підтвердження факту його вчинення.
Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або якщо воля сторін виражена за допомогою електронного чи іншого технічного засобу зв`язку. Такий правочин вважається укладеним у письмовій формі за умови, що він підписаний сторонами у спосіб, передбачений законом або домовленістю сторін.
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними у визначенні умов договору, виборі контрагента та укладенні договору з урахуванням вимог цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, учасники цивільних правовідносин мають право самостійно визначати порядок укладення договору, у тому числі шляхом використання інформаційно-телекомунікаційних систем та електронних засобів зв`язку.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, оформлена в електронній формі. Електронний договір за своїм змістом та правовими наслідками є аналогічним договору, укладеному в традиційній письмовій формі, якщо дотримано вимоги законодавства щодо порядку його укладення.
Згідно з частинами третьою, четвертою та шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом направлення однією стороною пропозиції його укласти (оферти) та прийняття такої пропозиції іншою стороною (акцепту). Пропозиція укласти електронний договір повинна містити істотні умови договору та бути доступною для ознайомлення особи, якій вона адресована.
Акцепт електронного договору може бути здійснений шляхом направлення електронного повідомлення, заповнення електронної форми заяви або вчинення інших дій в інформаційно-телекомунікаційній системі, які свідчать про прийняття умов договору. Отже, вчинення особою передбачених системою послідовних дій, спрямованих на отримання кредиту, підтвердження особистих даних та прийняття умов кредитування, є належним способом вираження її волевиявлення на укладення електронного договору.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Використання такого ідентифікатора є належним підтвердженням особи, яка підписує електронний документ, та її волевиявлення щодо прийняття умов договору.
Судом встановлено, що при укладенні кредитного договору Відповідачем було здійснено передбачені процедурою оформлення кредиту дії в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора, а саме створено особистий кабінет, подано заявку на отримання кредитних коштів, надано необхідні персональні дані, пройдено процедуру ідентифікації та верифікації, ознайомлено з умовами кредитування та підтверджено згоду на укладення договору шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Вказані обставини підтверджуються копіями Правил надання грошових коштів у позику, алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора, а також довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі, які містять відомості про послідовність дій Відповідача під час оформлення кредиту та укладення електронного договору.
Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. При цьому істотними умовами кредитного договору є, зокрема, розмір кредиту, порядок та строк його надання і повернення, розмір процентів за користування кредитними коштами, права та обов`язки сторін, а також відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.
Частиною першою статті 1055 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Водночас відповідно до положень законодавства про електронну комерцію електронна форма договору за умови дотримання встановленого порядку його укладення прирівнюється до письмової форми правочину.
Таким чином, укладення кредитного договору в електронній формі із використанням одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки забезпечує фіксацію змісту договору, підтвердження особи підписанта та наявність вільного волевиявлення сторін щодо укладення правочину.
Таким чином, укладення договору кредитної лінії № 214659525 від 28.01.2025 в електронній формі відповідає вимогам чинного законодавства та за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 5 800,00 грн.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується платіжними документами та довідками Первісного кредитора щодо здійснення перерахування коштів відповідачу.
Перехід права вимоги до позивача підтверджується договором факторингу № 27/0226-01 від 27.02.2026, Реєстром прав вимоги № 2 від 27.02.2026, Актом приймання-передачі Реєстру прав вимоги, а також платіжною інструкцією щодо здійснення фінансування за передані права вимоги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, суд доходить висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора за договором кредитної лінії № 214659525 від 28.01.2025 у встановленому законом порядку.
Станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за договором кредитної лінії № 214659525 від 28.01.2025 становила 17 969,56 грн.
Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості Первісного кредитора, розрахунком заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а також випискою з особового рахунку за кредитним договором.
Згідно з наданим розрахунком заборгованість складається з: 5 800,00 грн — заборгованість за тілом кредиту; 12 169,56 грн — заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Позивачем вимоги щодо стягнення інших платежів, зокрема штрафних санкцій, не заявлялися, у зв`язку з чим предметом позову є стягнення заборгованості у розмірі 17 969,56 грн.
Відповідачем доказів на спростування факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, переходу права вимоги або правильності розрахунку заборгованості суду не надано.
З огляду на викладене суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за договором кредитної лінії № 214659525 від 28.01.2025 у розмірі 17 969,56 грн.
Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи встановлені обставини справи, досліджені докази та вимоги чинного законодавства, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та необхідність їх задоволення у повному обсязі.
Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
На підтвердження понесення зазначених витрат позивачем до матеріалів справи долучено копію договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, укладеного між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та адвокатським бюро, додаткову угоду № 25771549590 від 20.04.2026 до зазначеного договору, акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги, копію свідоцтва адвоката про право на заняття адвокатською діяльністю, а також довіреність адвоката на представництво інтересів позивача.
Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України до судових витрат належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Разом з тим, при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд має враховувати критерії, визначені частиною четвертою статті 137 ЦПК України, а саме співмірність таких витрат із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, ціною позову та значенням справи для сторін.
Судом встановлено, що дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення значної кількості судових засідань, без необхідності призначення експертиз, допиту свідків чи вчинення інших складних процесуальних дій.
Обсяг роботи представника позивача у даній справі полягав переважно у підготовці позовної заяви, формуванні правової позиції щодо наявності заборгованості за кредитним договором, аналізі документів, що підтверджують укладення кредитного договору, перехід права вимоги та розмір заборгованості, а також поданні відповідних доказів до суду.
Суд також бере до уваги, що спірні правовідносини виникли у зв`язку зі стягненням заборгованості за кредитним договором, а така категорія справ є поширеною та має усталене правове регулювання. Підготовка процесуальних документів у даній справі не вимагала проведення складного правового дослідження або виконання значного обсягу юридичної роботи, оскільки правова позиція позивача ґрунтувалася переважно на письмових доказах, які перебували у його розпорядженні як нового кредитора.
Водночас суд враховує, що звернення сторони до адвоката за професійною правничою допомогою є реалізацією гарантованого законом права на отримання кваліфікованої правової допомоги, а тому саме по собі не може бути підставою для відмови у компенсації таких витрат.
Однак обов`язок іншої сторони компенсувати витрати на професійну правничу допомогу не є безумовним та має відповідати критеріям розумності, необхідності та співмірності. Компенсація витрат не повинна призводити до покладення на іншу сторону надмірного фінансового тягаря та має відповідати фактичному обсягу виконаної роботи.
Оцінивши надані докази, характер спору, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, ціну позову, значення справи для сторін, а також керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності судових витрат, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн не є повністю співмірною із фактичним обсягом наданих послуг.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, до 2 000,00 грн.
Зазначений розмір витрат, на думку суду, відповідає характеру спірних правовідносин, фактичному обсягу наданої правничої допомоги, складності справи та є розумним і співмірним розміром компенсації судових витрат у цій справі.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 205, 207, 512–514, 525, 526, 530, 610–612, 625, 638, 1048–1055, 1077 ЦК України, статтями 137, 141, 263–265 ЦПК України, суд –

В и р і ш и в :
Позов задоволити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором № 214659525 від 28.01.2025 у розмірі 17 969,56 грн (сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень 56 копійок), а також судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк