Справа № 147/1557/26 
Провадження № 3/147/709/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 липня 2026 року с-ще Тростянець 

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, тимчасово прикомандированого до військової частини НОМЕР_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
13 липня 2026 року до Тростянецького районного суду Вінницької області від ІНФОРМАЦІЯ_1 після доопрацювання надійшли адміністративні матеріали відносно військовослужбовця Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП.
Згідно з протоколом ОДВ/501 від 15.06.2026, встановлено, що 13.06.2026 о 02 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , всупереч вищезазначених вимог закону, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в порушення вимог ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1.3 ч.4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», залишив лікувальний заклад КНП «Бершадська ОЛІЛ» та вчасно не прибув до розташування військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 13 год. 00 хв. 13.06.2026 - дня його доставлення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 до розташування військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Згідно з вимогами ст.276 КУпАП справа про військове адміністративне правопорушення підвідомча Тростянецькому районному суду Вінницької області.
Відповідно до ст.221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-10 - 172-20 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, в тому числі, передбачене ст.173-11 КУпАП розглядається судом протягом доби.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому.
Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Згідно із ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно із ч.3 ст. 172-11 КУпАП відповідальність настає у випадку самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується: - протоколом ОДВ/501 від 15.06.2026, згідно з яким, військовослужбовець солдат ОСОБА_1 залишив лікувальний заклад КНП «Бершадська ОЛІЛ» та вчасно не прибув до розташування військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 13 год. 00 хв. 13.06.2026 - дня його доставлення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 до розташування військової частини НОМЕР_2 ; доповіддю командира військової частини НОМЕР_2 №30124 від 13.06.2026 про самовільне залишення (без зброї) базового табору військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.06.2026; світлокопією військового квитка та паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №186 від 09.06.2026; - службовою та медичною характеристикою солдата ОСОБА_1 .
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях військовослужбовця ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП, суд не вбачає.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях військовослужбовця ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховується характер скоєного правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ч.7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положеннями пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», передбачено звільнення військовослужбовців від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку або службових обов`язків. Водночас зазначена норма регулює питання сплати судового збору особою при зверненні до суду або під час судового розгляду відповідної категорії справ та не може тлумачитися як така, що звільняє особу від наслідків застосування статті 40-1 КУпАП у випадку, коли за результатами судового розгляду її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення.
Аналогічний підхід неодноразово застосовувався Верховним Судом, який виходив із того, що положення статті 40-1 КУпАП мають спеціальний характер щодо питання розподілу судових витрат у справах про адміністративні правопорушення та підлягають застосуванню у випадку постановлення рішення про накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних із захистом їхніх прав як осіб, які мають відповідний спеціальний статус.
Разом із тим предметом розгляду у даній справі є питання притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, а не захист прав чи соціальних гарантій, що випливають зі статусу учасника бойових дій. Тому сама по собі наявність у особи статусу учасника бойових дій не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору у цій категорії справ.
З огляду на викладене, з ОСОБА_1 необхідно стягнути 665,60 грн судового збору.
Керуючись ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», ч.3 ст.172-11, статтями 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП.
Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень) на користь держави (рахунок UA508999980313090106000002898, код ЄДРПОУ 37979858, одержувач ГУК у Вінницькій області /с. Ободівка/21081100, банк одержувача Казначейство України (ЕАП).
Стягнути ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на користь держави (рахунок - UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.
Згідно із ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто в сумі 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень).
У випадку добровільної сплати штрафу в строк визначений ч.1 ст. 307 КУпАП платіжний документ надати Тростянецькому районному суду Вінницької області (вул. Соборна, 21, с-ще Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область).
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.Г . Борейко