Номер справи 171/4254/25
Номер провадження 2/171/2694/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.26 м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шкарлат Я.Ю.
за участю секретаря судового засідання Бахтіярової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до виконавчого комітету Апостолівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Чумак Т.А., звернулися до суду з даним позовом, в обґрунтування яких вказують, що 03.10.2025 року вони звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області Коваля С.А. із заявою про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на належний їм житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .
Рішенням державного реєстратора від 09.10.2025 року позивачам в проведенні реєстраційних дій відмовлено в зв`язку з виявленими розбіжностями в зазначенні РНОКПП ОСОБА_2 між паспортними даними та відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також з розбіжностями в загальній площі житлового будинку, які зазначені в договорі купівлі-продажу жилого будинку – 43,5 кв.м, та відомостями, отриманими з Реєстру прав власності на нерухоме майно – 60,4 кв.м.
Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Просять позов задовольнити та визнати за ними право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 32,4 кв.м.
Позивачі та їх представник адвокат Чумак Т.А. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивачами та представником позивача подано заяви про підтримання позову та розгляд справи за їх відсутності.
Представник Апостолівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі представника та ухвалення судового рішення відповідно до законодавства.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив наступні обставини. 
20 жовтня 2000 року позивачі придбали у ОСОБА_3 жилий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами.
Договір купівлі-продажу жилого будинку посвідчено 20.10.2000 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Оксамитною Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 2693 та 25 жовтня 2000 року зареєстровано в Апостолівському державному бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 153.
Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу жилий будинок, який відчужується, має розмір жилої площі 32,0 кв.м, загальна площа будинку становить 43,5 кв.м.
Довідкою № 1584 від 18.09.2025 року, виданою Апостолівським відділенням комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР», підтверджується факт реєстрації права власності позивачів на вищевказаний житловий будинок.
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який виготовлено станом на 20.10.1999 року, загальна площа будинку становить 43,5 кв.м, житлова площа – 32,0 кв.м.
З метою оформлення договору купівлі-продажу належного їм житлового будинку позивачі у жовтні 2025 року замовили виготовлення технічного паспорту на вказане нерухоме майно та витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
При виготовленні технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок інженером з інвентаризації нерухомого майна було обраховано, що загальна площа приміщень житлового будинку складає 60,9 кв.м, житлова площа – 32,4 кв.м, допоміжна площа – 28,5 кв.м.
Актом інженера з ІНМ підтверджено, що загальна та житлова площа спірного будинку збільшилася за рахунок уточнення лінійних розмірів та в зв`язку з не включенням до попередньої інвентаризації площі приміщень 1-1 та 1-6 як площі літніх неопалювальних приміщень.
Згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо житлового будинку садибного типу, що розташований в АДРЕСА_1 та належить позивачам, фактичний показник об`єкту нерухомого майна з урахуванням поточних змін (без урахування змін на об`єкті нерухомого майна, які потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт підлягає прийняттю в експлуатацію) – загальна площа 60,9 кв.м, житлова площа 32,4 кв.м; існуючий об`єкт нерухомого майна згідно правовстановлюючого документа – загальна площа 43,5 кв.м, житлова площа 32 кв.м.
Також у вказаному витязі зазначено, що загальна та житлова площа збільшилися:
-за рахунок уточнення лінійних розмірів;
-при попередній інвентаризації до загальної площі приміщень не були включені площі приміщень 1-1 та 1-6 як площі літніх неопалювальних приміщень.
У підсумку загальна площа збільшилася на 17,4 кв.м, а житлова – на 0,4 кв.м.
Відповідно до технічного паспорту приміщення 1-1 – це веранда у житловому будинку, площею 11,6 кв.м, приміщення 1-6 – це топкова, площею 5,4 кв.м. І веранда, і топкова є допоміжними приміщеннями.
Вказані приміщення були збудовані на момент проведення першої інвентаризації і не є самочинним будівництвом.
09.10.2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області Ковалем С.А. прийнято рішення № 81245757 про відмову в проведенні реєстраційних дій, а саме – реєстрації речового права позивачів на належний їм житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами в зв`язку з виявленими розбіжностями в зазначенні РНОКПП ОСОБА_2 між паспортними даними та відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також з розбіжностями в загальній площі житлового будинку, які зазначені в договорі купівлі-продажу жилого будинку – 43,5 кв.м, та відомостями, отриманими з Реєстру прав власності на нерухоме майно – 60,4 кв.м.
Відповідно до пункту 27 Розділу УІ «Підрахунок площ об`єктів» Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127 (в редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186), яка діяла на час проведення інвентаризації станом на 20.10.1999 року та до 12.10.2023 року, загальна площа будинку садибного типу, дачного та садового будинків визначається як сума площ приміщень без урахування площ балконів, лоджій, терас, прибудованих альтанок (відкритих веранд), технічних підпіль, неопалюваних горищ і відкритих паркувальних місць із навісами. До загальної площі таких будинків включаються площі приміщень усіх поверхів, враховуючи мансардний, цокольний і підвальний.
Під час підрахування загальної площі будинку садибного типу:
1) площа, яку займають піч або камін, до площі приміщень не включається;
2) площа технічних поверхів (технічного підпілля або підвалу заввишки 1,9 м і менше), холодних (неопалюваних) горищ незалежно від висоти, в тому числі технічного горища, до площі будинку не включається. Площа прибудованих ґанків (портиків), не засипаних пустот під ґанками, зовнішніх відкритих сходів та пандусів, відкритих та критих терас (мощення) до загальної площі будинку не включається.
Відповідно до технічного паспорту приміщення 1-1 – це веранда у житловому будинку, площею 11,6 кв.м, приміщення 1-6 – це топкова, площею 5,4 кв.м.
Таким чином, станом на час проведення інвентаризації 20.10.1999 року до загальної площі житлового будинку у відповідності до вимог вищевказаної Інструкції не були включені площа веранди та топкова (площа, яку займає піч), а при проведенні інвентаризації станом на 12.10.2025 року відповідно до Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою КМУ від 12.05.2023 року № 488 площа вказаних приміщень – 1-1 та 1-6, була включена до загальної площі, тому загальна площа спірного будинку збільшилася на 17,4 кв.м., а житлова площа збільшилася на 0,4 кв.м за рахунок уточнення лінійних розмірів.
Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 15, частинами першою, другою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права власності.
У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.
Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18).
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Як зазначено в пункті 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18, відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що це правило за аналогією закону має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою.
Отже, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, способу для відновлення порушеного права власника.
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі № 453/1240/13 (провадження № 61-20741св18).
Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.
Наданими до суду доказами підтверджується, що позивачі правомірно відповідно до приписів діючого законодавства набули право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . 
Крім того, матеріалами справи, зокрема, рішенням державного реєстратора підтверджено, що право власності на вищевказаний будинок не зареєстровано за іншою особою.
Розбіжності в зазначені загальної площі житлового будинку, належного позивачам, в договорі купівлі-продажу житлового будинку та технічній документації станом на 12.10.2025 року мають місце в зв`язку з дією різних нормативних актів щодо порядку проведення інвентаризації нерухомого майна на час укладення договору купівлі-продажу та на даний час.
Через наявні розбіжності позивачі не можуть скористатись своїм правом щодо розпорядження майном.
Щодо виявлених державним реєстратором розбіжностей в зазначенні РНОКПП ОСОБА_2 між паспортними даними та відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, то суд погоджується з доводами позивачів, що при внесені даних РНОКПП позивача ОСОБА_2 до Реєстру прав власності на нерухоме майно було допущено описку.
На підставі викладеного та враховуючи надані докази, суд доходить висновку, що право власності позивачів на житловий будинок садибного типу з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 32,4 кв.м., підтверджується наданими до суду доказами, які є належними, допустимими та достовірними, а також достатніми для ухвалення даного рішення. 
Відтак, позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 12,13,81,82,89,141,247,258,259,263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до виконавчого комітету Апостолівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 32,4 кв.м.
Витрати по справі покласти на позивача.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя         Я.Ю.Шкарлат