| Справа № 632/1174/26
| провадження № 2/632/1086/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2026 року | м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Кочнєва О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2026 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та зареєстрований 19.01.2024 року Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис №9), а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дошлюбної дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківство відносно якої відповідач визнав вже після її народження.
Підставою позову у частині розірвання шлюбу зазначила різні погляди на життя подружжя, різні характери та втрату почуття поваги та любові один до одного з припиненням шлюбних відносин у травні 2026 року, а в частині стягнення аліментів відсутність згоди відповідача на забезпечення дитини у визначеному законодавстві розмірі добровільно.
Також просила суд за результатами розгляду справи стягнути з відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. Крім цього, окремо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляду справи. За результатами розгляду вимоги про розірвання шлюбу просила суд повернути їй дівоче прізвище « ОСОБА_4 ».
Окремо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку заявлених позовних вимог (а.с.15).
Ухвалою судді від 10.06.2026 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та надано сторонам у справі час для подання усіх заяв по суті позову (а.с.18).
Позивачка та відповідач вказану ухвалу отримали засобами поштового зв`язку (а.с.20-21).
Заяви, клопотання від сторін не надходили та інші процесуальні дії судом не застосовувалися.
Відповідач не подавав відзив на позовну заяву.
Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
19.01.2024 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис №9), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ,яке після розгляду справи погашається (а.с.6).
Від дошлюбних відносин після визнання свого батьківства відповідачем у 2015 році сторони мають неповнолітню дитину: дочку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області (актовий запис №20 від 13.03.2015 року)(а.с.7).
Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім`ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
При вирішенні справи по суті, суд приходить до думки, що зазначені позивачкою підстави розірвання шлюбу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, оскільки шлюб існує формально та подальше примирення між сторонами неможливе, а його збереження суперечить інтересам позивачки, що має суттєве значення, а також спільне господарство не ведеться. 
Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати.
Щодо шлюбу позивачки після розірвання шлюбу, то суд у порядку ст.113 Сімейного кодексу України позбавлений можливості повернути їй дівоче прізвище « ОСОБА_4 » за клопотанням самої позивачки, оскільки при укладанні шлюбу вона мала прізвище « ОСОБА_5 », яке залишилося їй після розірвання попереднього шлюбу, а тому суд може або залишити шлюбне прізвище позивачці, або повернути дошлюбне. Можливості повернути дівоче прізвище при розірванні шлюбу суд не має повноважень, окрім першого шлюбу при зміні прізвища. Тому за принципом мовчазної згоди суд залишає позивачці шлюбне прізвище « ОСОБА_6 » та роз`яснює, що вона має можливість змінити його на дівоче в адміністративному порядку після набуттям даним судовим рішенням законної сили.
З відповідача, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, на користь позивачки слід стягнути судові витрати за розгляд справи у суді, у розмірі 1331,20 грн., що відповідає розміру судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду.
Щодо вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне.
Дитина зареєстрована із відповідачем у справі. Де фактично мешкає дитина, судом не встановлено та докази вказаного факту суду не надані. Тобто не можливо встановити, чи дійсно саме позивачка несе витрати з утримання дитини, враховуючи, що дитина зареєстрована із відповідачем, та позивачка, окрім слів, не довела (акт про фактичне проживання разом із дитиною, інші докази утримання дитини), що саме вона утримує дитину станом на час звернення до суду. Відповідно відсутні підстави аби встановити факт, що відповідач не несе витрат по утриманню дитини, оскільки вона зареєстрована з ним за однією адресою, а позивачка мешкає за іншою. Тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити за недоведеністю заявлених позовних вимог.
Під поняттям аліменти законодавство передбачає усі належні види утримання, які повинна отримати дитина, зокрема, харчування, одяг, медичне забезпечення, сплату за дитину комунальних послуг, витрати на відпочинок тощо.
Відповідно до частин першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується державі. Тому в даній справі судові витрати за вимогу про стягненні аліментів слід компенсувати за рахунок держави, оскільки позивачка була звільнена від їх сплати при зверненні до суду.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268, п.1 ч.4 ст.274, 275, 279, 351-352, 354 ЦПК України, ч.1 ст.110, ст.ст. 112, 113, 182 СК України, суд

ВИРІШИВ: 

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та зареєстрований 19.01.2024 року Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис №9)
Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_7 », відмовивши їй у поверненні дівочого прізвище, яке не було дошлюбним.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір, сплачений позивачкою при зверненні до суду, за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна грн. 20 коп.).
Відмовити ОСОБА_1 у стягненні аліментів на утриманні спільної дитини з відповідачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через недоведеність перебування дитини на утриманні позивачки. 
Компенсувати за рахунок держави судовий збір за розгляд справи у суді у позовному провадженні щодо стягнення аліментів у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна грн. 20 коп.).
Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Златопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про розірвання шлюбу.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 24 серпня 2026 року.

Позивачка: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт у формі ID-картки № НОМЕР_3 , виданий 08.02.2024 року, орган видачі 6348, РНОКПП – НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_5 .
Відповідач:  ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 03.01.2001 року, РНОКПП – НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя - Олег КОЧНЄВ