Справа № 177/2385/26
Провадження № 3/177/505/26 
П О С Т А Н О В А 
Іменем України
13 липня 2026 року     м. Кривий Ріг
Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. 
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, фізичної особи-підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою:   АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , 04.07.2026 о 08 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила дії психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме висловлювалася на його адресу грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .
Окрім того,  ОСОБА_1 , 04.07.2026 о 08 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила дії психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме висловлювалася на його адресу грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю доньки ОСОБА_3 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що з чоловіком ОСОБА_2 перебувають на стадії розлучення та узгодження питання щодо поділу спільного майна, яке вирішується складно, оскільки не вдається дійти порозуміння, у результаті чого виникають конфлікти. Разом з тим, запевняє, що конфлікти провокує сам ОСОБА_2 , який з`явився до неї на робоче місце, у магазин, де почав з`ясовувати відносини, при цьому запросив до магазину їх неповнолітню доньку ОСОБА_3 . Не заперечує застосування під час словесного конфлікту нецензурної лексики в бік ОСОБА_2 , однак запевняла, що жодних дій щодо фізичного насильства, із її боку застосовано не було. У свою чергу, ОСОБА_2 хапав її за руки, штовхав. Для встановлення наявності та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до медичного закладу не зверталася та заяву про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності до правоохоронних органів не подавала і намірів цього робити не має. 
У судовому засіданні  ОСОБА_2 надав пояснення про те, що нині перебуває з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей, зокрема ОСОБА_3 . Також зазначив, що в їх родині триває складний період, оскільки з ОСОБА_1 перебувають на стадії розірвання шлюбу, у зв`язку з чим, між ними виник конфлікт щодо поділу спільного майна. Під час чергової зустрічі для з`ясування цього питання, між ними виник словесний конфлікт, у ході якого вони ображали одне одного нецензурною лайкою, дружина намагалися вдарити його по обличчю, тому він вхопив її за руку, відштовхнув. Під час цього конфлікту була присутня неповнолітня донька ОСОБА_3 . 
Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
На підтвердження вини  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, суду надано: протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД № 961690, ВАД № 962630 від 07.07.2026, у яких викладено фактичні обставини справи; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 04.07.2026, в якому ОСОБА_2 просить притягнути до відповідальності його дружину  ОСОБА_1 , яка 04.07.2026, перебуваючи у приміщенні торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_2 ображала його нецензурною лайкою; письмові пояснення  ОСОБА_2 , що 04.07.2026 о 08:00 год. він прийшов до торгового павільйону, який належить їх сім`ї та де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_1 , У магазині також перебувала донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування з дружиною з приводу розподілу майна виник конфлікт, у ході якого він та ОСОБА_1 ображали один одного нецензурною лайкою, та били по руках; письмові пояснення ОСОБА_1 , де вона зазначила, що проживає з дітьми окремо від чоловіка, з яким знаходиться у процесі розлучення. 04.07.2026 до неї на роботу в магазин «Теремок» прийшов  ОСОБА_2 та вчинив сварку з приводу розподілу майна, під час якої ображав її нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_2 зателефонував донці ОСОБА_3 , попросив її прийти до магазину, у присутності якої продовжився конфлікт із застосуванням нецензурної лайки та ударів руками по рукам ОСОБА_1 , після чого викликали поліцію; письмові пояснення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрані у присутності законного представника матері ОСОБА_1 , де вона зазначає, що 04.07.2026 у телефонній розмові її батько  ОСОБА_2 попросив прийти до робочого місця ОСОБА_1 . У її присутності батьки сварилися, штовхалися та били один одного по руках, поки мати не викликала поліцію; свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якого вбачається, що  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є її батьками.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Із матеріалів справи та письмових пояснень  ОСОБА_2 та ОСОБА_1  слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 є подружжям, а ОСОБА_3 є їх донькою, тобто в контексті ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому, відповідно до диспозиції ст. 173-2 КУпАП  ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно з ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024 внесено зміни і до ст. 269 КУпАП («Потерпілий»), відповідно до якої якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.
Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, за ознаками – вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно неповнолітньої особи,.
Враховуючи, що два правопорушення 04.07.2026 вчинені однією особою –  ОСОБА_1 , утворюють низку послідовних протиправних дій, які є окремими складами самостійних однорідних правопорушень, строки давності притягнення адміністративної відповідальності за них не минули, суд вважає можливим накласти адміністративне стягнення за санкцією, визначеною ч. 2 ст. 173-2 КУпАП із застосуванням ст. 36 КУпАП, враховуючи встановлені судом обставини.
Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись вимогами ст. 33 КУпАП, враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу  ОСОБА_1 , яка до суду з`явилася, вину визнала, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, а тому вважає за необхідне застосувати щодо неї адміністративне стягнення у виді штрафу.
При цьому враховується, що  ОСОБА_1 вчинила два взаємопов`язаних адміністративних правопорушення і їх розгляд відбувається одночасно одним і тим же місцевим судом, тому стягнення на нього, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у виді адміністративного штрафу.
На переконання суду, таке стягнення, відповідно до ст. 23 КУпАП, буде справедливим, достатнім та виправданим метою його застосування.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні в справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, ч.ч. 1, 2 ст. 173-2, 245, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 № 177/2385/26 (провадження № 3/177/505/26) за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, № 177/2387/26 (провадження № 3/177/506/26) за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 177/2385/26.
ОСОБА_1 визнати винуватою у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї стягнення, із застосуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Повний текст постанови складено 13.07.2026

Суддя: