Номер провадження: 22-ц/813/3437/26 
Справа № 499/1429/23
Головуючий у першій інстанції Погорєлов І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2026 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Вадовської Л.М.
за участю секретаря: Турик А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на рішення Іванівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Погорєлова І.В. 23 травня 2025 року у смт Іванівка Одеської області, –

встановила:

У грудні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 10.12.2015 року у розмірі 124718,30 грн. станом на 13.12.2023 року та судові витрати у розмірі 2147,20 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 10.12.2015 року. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 23.05.2025 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 10.12.2015 року, станом на 13.12.2023, року у розмірі 124718 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що 19.05.2025 року апелянтом було направлено АТ КБ «Приватбанк» заяву про реструктуризацію боргу, а також про перерахунок коштів, які було знято з його соціальної картки під час виконавчого провадження.
Сторони про розгляд справи на 16.06.2026 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явились ОСОБА_1 та представник АТ КБ «Приватбанк». 
Враховуючи, що оскільки в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, то колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1  підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно п.п. 1-3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення судом норм матеріального права; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 10.12.2015 року.
Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
ОСОБА_1 було відкрито кредитний рахунок, що підтверджено Випискою по рахунку, та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, номери та строк дії якої зазначено у довідці про отримані картки,
У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 185000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. Згідно до п. 1.1.1.60 Договору Мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань Відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості Клієнта.
Однак, ОСОБА_1 не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що підтверджено Розрахунком заборгованості за договором, згідно якого, станом на 13.12.2023 року, заборгованість відповідача становила 124718,30 грн., яка складається з наступного: 96042,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 28675,99 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625,00 грн. - нарахована пеня; 00 грн. - нараховано комісії.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднанням є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ КБ «Приватбанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Обґрунтовуючи право на нарахування заборгованості, Банк посилався на Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписану відповідачем 10.12.2015 року, яка містить персональні дані відповідача, дату та його підпис, Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписану відповідачем 13.12.2021 року, Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем також 13.12.2021 року, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».
Колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, починаючи з 2015 року, сплачуючи встановлені договором відсотки за користування кредитними коштами, при цьому розмір таких відсотків апелянт не оспорював. Вказані вище Умови та Правила надання банківських послуг були підписані відповідачем 13.12.2021 року, чим останній ще раз підтвердив погодження з умовами кредитування, визначеними Банком.
Як вбачається з матеріалів справи, представником Банку заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за: тілом кредиту в розмірі 96042,31 грн., за простроченими відсотками в розмірі 28675,99 грн., а усього 124718 грн. 
З наданого Банком розрахунку заборгованості станом на 13.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 протягом 2019-2023 років також активно користувався кредитними коштам, витрачаючи їх на власні потреби.
У той же час, колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_1 частково погасив заборгованість за Договором про надання банківських послуг у розмірі 11849,40 грн., що підтверджено Банком у відзиві на апеляційну скарг, які були списані з його рахунку під час проведення виконавчий дій у виконавчому провадженні №76478304 з виконання заочного рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13.06.2024 року у даній справі.
Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. 
На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за тілом кредиту та відсотками у розмірі 112868, 90 грн. (124718 грн.- 11849,40 грн.), оскільки такі вимоги є обґрунтованими та доведеними. 
При викладених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі визначився з характером спірних правовідносин, у зв`язку із чим мотивувальна частина рішення Іванівського районного суду Одеської області від 23.05.2025 року підлягає зміні шляхом її викладення у редакції цієї постанови, а з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 10.12.2015 року у розмірі 112868, 90 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Мотивувальну частину рішення Іванівського районного суду Одеської області від 23 травня 2025 року змінити, викласти її у редакції цієї постанови.
Абзац другий резолютивної частини рішення Іванівського районного суду Одеської області від 23 травня 2025 року викласти у наступній редакції:
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 10 грудня 2015 року у розмірі 112 868,90 гривень.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 23 липня 2026 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Л.М. Вадовська

О.М. Таварткіладзе