ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/6005/26

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Сафронової С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОК МЕТ» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2026 року в адміністративній справі №160/6005/26 (головуючий суддя першої інстанції Неклеса О.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОК МЕТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В: 

Позивач 12.03.2026 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області №19605 від 16.02.2026 року про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість ТОВ «КРОК МЕТ» (код ЄДРПОУ 43314085).
- зобов`язати ДПС України поновити дію реєстрації ТОВ «КРОК МЕТ» (код ЄДРПОУ 43314085) платником податку на додану вартість від 01.12.2019 року за індивідуальним податковим номером 433140804643 (вважати зареєстрованим платником податку на додану вартість) зі збереженням податкових показників в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2026 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про задоволення позову. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що застосування припису підпункту «г» пункту 184.1. статті 184 Податкового кодексу України шляхом анулювання реєстрації платника податку у разі, якщо протягом 12 послідовних податкових місяців особа подає декларацію, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, не є автоматичним та безумовним, а передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності. Скаржник вважає, що анулювання реєстрації платника ПДВ не може бути наслідком суто формального аналізу декларацій, якщо платник фактично здійснює господарську діяльність та має реальні операції, спрямовані на отримання економічного результату. Відповідач не дослідив реальний характер діяльності позивача, не врахував специфіку інвестиційно-будівельного циклу, не оцінив наявні операції з контрагентами та попри наявність зареєстрованої у ЄРПН податкової накладної у 2025 році, дійшов передчасного висновку про відсутність придбання товарів/послуг.
Відповідач подав відзив на скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. 

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на скаргу та відповіді на відзив, встановила наступне.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОК МЕТ» перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, з 01.12.2019 року зареєстровано платником ПДВ. Основний вид господарської діяльності КВЕД 46.73 - Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.
Відповідачі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України є суб`єктами владних повноважень, які в даних правовідносинах реалізують надані ним Податковим кодексом України повноваження.
З наданої на виконання ухвали Третього апеляційного адміністративного суду довідки Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 06.02.2026 року №2313/04-36-04-11/43314085 про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних місяців судом апеляційної інстанції встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОК МЕТ» в період з січня 2025 року по грудень 2025 року за даними Реєстру податкових декларацій з податку на додану вартість за 12 послідовних місяців, вбачається відсутність постачання/ придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях:
січень 2025, дата надходження декларації 20.02.2025, № декларації 9038304725, обсяг оподаткованих операцій - , придбання - , сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266;
лютий 2025, дата надходження декларації 19.03.2025, № декларації 9071210413, обсяг оподаткованих операцій - , придбання - , сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266;
березень 2025, дата надходження декларації 18.04.2025, № декларації 9106013542, обсяг оподаткованих операцій - , придбання - , сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266;
квітень 2025, дата надходження декларації 19.05.2025, № декларації 9141760082, обсяг оподаткованих операцій - , придбання - , сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266;
травень 2025, дата надходження декларації 18.06.2025, № декларації 9177488776, обсяг оподаткованих операцій - , придбання - , сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266;
червень 2025, дата надходження декларації 08.07.2025, № декларації 9198525527, обсяг оподаткованих операцій - , придбання - , сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266;
липень 2025, дата надходження декларації 12.08.2025, № декларації 9241003928, обсяг оподаткованих операцій - , придбання - , сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266;
серпень 2025, дата надходження декларації 20.09.2025, № декларації 9287955409, обсяг оподаткованих операцій - , придбання - , сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266;
вересень 2025, дата надходження декларації 17.10.2025, № декларації 9323066738, обсяг оподаткованих операцій - , придбання - , сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266;
жовтень 2025, дата надходження декларації 19.11.2025, № декларації 9362550340, обсяг оподаткованих операцій - , придбання - , сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266;
листопад 2025, дата надходження декларації 21.12.2025, № декларації 9399686020, обсяг оподаткованих операцій - , придбання - , сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266;
грудень 2025, дата надходження значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 330266 (а.с. ст 198).
Апеляційний суд звертає увагу, що в переліку додатків до відзиву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на позовну заяву відсутня вказана вище довідка. Така довідка не надавалась і позивачем до позовної заяви.
Рішенням ГУ ДПС у Дніпропетровській області №19605 від 16.02.2026 року (№11971/6/04-36-04-11-12 від 19.02.2026) анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «КРОК МЕТ» з 16.02.2025 року (а.с.24-25).
Вказаним рішенням встановлено, що платник ТОВ «КРОК МЕТ» протягом 12 послідовних податкових місяців не подає та або подає до органу Державної податкової служби декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, що згідно з п.п. «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, що підтверджено Довідкою від 06.02.2026 року №2313/04-36-04-11/43314085. Платник ТОВ «КРОК МЕТ» подає податкові декларації з податку на додану вартість з січня 2025 року по грудень 2025 року з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та має за останні дванадцять календарних місяців обсяги оподаткованих операцій 0 гривень.
Вважаючи протиправним рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість, позивач оскаржив таке рішення до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпунктів 49.2, 49.4 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Статтею 184 Податкового кодексу України визначено порядок та підстави анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.
Відповідно до пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: 
а) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов`язань у випадках, визначених цим розділом; 
б) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, прийняла рішення про припинення та затвердила ліквідаційний баланс, передавальний акт або розподільчий баланс відповідно до законодавства за умови сплати суми податкових зобов`язань із податку у випадках, визначених цим розділом; 
в) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість; 
г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту; 
ґ) установчі документи будь-якої особи, зареєстрованої як платник податку, визнані рішенням суду недійсними; 
д) господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута; 
е) платник податку ліквідується за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб`єкта господарювання) або особу звільнено від сплати податку чи її податкову реєстрацію анульовано (скасовано, визнано недійсною) за рішенням суду; 
є) фізична особа, зареєстрована як платник податку, померла, її оголошено померлою, визнано недієздатною або безвісно відсутньою, обмежено її цивільну дієздатність; 
з) припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4, 5 і 8 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.
Відповідно до пункту 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.
Анулювання реєстрації здійснюється на дату, зокрема, прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації.
Відповідно до пункту 184.3 статті 184 Податкового кодексу України контролюючий орган анулює реєстрацію особи як платника податку, що подав заяву про анулювання реєстрації, якщо встановить, що він відповідає вимогам пункту 184.1 цієї статті.
Відповідно до пункту 184.10 статті 184 Податкового кодексу України про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.
Відповідно до пунктів 184.5-184.6 статті 184 Податкового кодексу України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних. У разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.
Аналогічні за змістом приписи закріплені у Положенні про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1130 від 14.11.2014 року (далі по тексту - Положення №1130), яке розроблене відповідно до розділів I, II, V, XIV, XVIII Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів, визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.
Відповідно до пункту 5.5 Положення №1130 контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.
Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей).
Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/ придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку) (підпункт 3 абзацу 3 пункту 5.5. Положення №1130).
Відповідно до пункту 5.6 Положення №1130 за наявності зазначених підтверджуючих документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.
Отже, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України можливе за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.
Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 05.11.2018 року у справі №820/2294/16, від 16.04.2020 року у справі №826/876/17.
Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 П України реєстрація платника ПДВ діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями.
В той же час, необхідно враховувати, що конструкція вказаної правової норми передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 380/8769/20.
Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось вище, спірне рішення прийняте контролюючим органом з підстав того, що підприємство як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та відповідно до п.п. «г» п. 184.1 статті 184 ПК України, що підтверджено довідкою ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 06.02.2026 року №2313/04-36-04-11/43314085.
Платник подавав за податковий період з січня 2025 року по грудень 2025 року податкові декларації з податку на додану вартість з показниками, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій.
Апеляційний суд звертає увагу, що подання до податкового органу декларацій з податку на додану вартість з обсягом оподатковуваних операцій 0,00 грн. у вказаний вище в період позивачем в апеляційній скарзі не заперечується та не спростовано.
Позивач ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій не надав доказів подання до контролюючого органу уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вказаний вище період, та в матеріалах справи такі докази відсутні.
Позивач в апеляційній скарзі посилається на квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН як на покупця товарів/послуг від 04.11.2025 року на загальну суму ПДВ 96000,00 грн., де сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту за основною ставкою «-», за ставкою 7% «-». Позивач вважає, що оскільки на ТОВ «КРОК МЕТ» як на покупця товарів/послуг здійснена реєстрація податкової накладної, рішення про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість є протиправним.
Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, вказана операція з придбання товарів/послуг на митній території України ТОВ «КРОК МЕТ» не відображена в податковій звітності з ПДВ та не включена до складу податкового кредиту. 
Доказів протилежного позивачем судам першої та апеляційної інстанцій не надано, та в матеріалах справи такі докази відсутні.
В постанові від 17.09.2024 року у справі №280/10300/23 Верховний Суд дійшов висновку, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом неодноразово, зокрема, у постановах від 30 квітня 2024 року у справі №160/12823/23, від 12 вересня 2024 року у справі №400/10114/23, від 17 вересня 2024 року у справі №280/10300/23, від 07 січня 2025 року у справі №160/7847/24 від 19 червня 2025 року №160/23059/24.
Стосовно посилання позивача в апеляційній скарзі на не врахування судом першої інстанції договору №19605 від 20.11.2025 року, укладеного між ТОВ «КРОК МЕТ» та ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ІНВЕСТ», апеляційний суд вважає безпідставним з огляду на те, що позивачем відповідні операції за вказаним договором у податковій звітності відображено не було. Зазначена операція ТОВ «КРОК МЕТ» не відображена в податковій звітності з ПДВ та не включена до складу податкового кредит.
Доказів протилежного позивачем не надано ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у контролюючого органу були законодавчо визначені підстави для прийняття спірного рішення про анулювання позивачу статусу платника податку на додану вартість.

Щодо посилання позивача на введення з 24.02.2022 року воєнного стану на території України, що спричинило суттєве ускладнення господарської діяльності, апеляційний суд зазначає про таке.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року №2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі по тексту - Закон №№2118-I).
Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений пунктом 69.
Відповідно до підпункту 69.1. пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (зі змінами, внесеними Законом №2260-IX від 12.05.2022 року) у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо, зокрема, подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), 1 червня 2022 року, I квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року.
Відтак, з набранням чинності Законом №2260-IX, передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо дотримання термінів подання звітності.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, який зареєстрований у Міністерстві України 25 серпня 2022 року за № 967/38303.
У вказаному Порядку наведені підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів).
Крім того, пунктом 3 Порядку встановлено, що у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, що підтверджують неможливість платника податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок.
Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку №225, зокрема, до платників податків, у яких після дати набрання чинності Порядком №225 з`явилася можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.
У разі відсутності у платника податків можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у строки, визначені пунктом 3 розділу II, платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.
Матеріалами справи підтверджено, та не заперечується сторонами, що у вказаний в оскаржуваному рішенні періоді та на час прийняття спірного рішення позивачем не подавалась відповідна заява до контролюючого органу про відсутність можливості подання звітності, відтак не вчинено обов`язкової дії, яка б звільняла позивача як платника податків від відповідальності за несвоєчасне виконання податкового обов`язку.
З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволені позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки та незгоди з доказами.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОК МЕТ» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі №160/6005/26 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі №160/6005/26 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Сафронова