Справа № 147/1851/26 
Провадження № 2/147/915/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2026 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Борейко О. Г.,
із секретарем Задверняк Т. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, в залі суду в селищі Тростянець Гайсинського району Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
24.07.2026 в провадження судді Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовна заява мотивована тим, що 11 листопада 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Подільському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис № 928. Спір про поділ спільного майна між сторонами відсутній. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що при вирішенні сімейних проблем сторони не знаходять взаєморозуміння, на цій підставі виникають непорозуміння. Шлюб носить формальний характер, сім`я фактично розпалася, адже як одна сім`я не проживають, втратили повагу один до одного і сімейні обов`язки, спільного господарства не ведуть. Такі як шлюбних відносин не підтримують, позивач вважає продовження шлюбу не доцільним. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому звертається до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що сторони не ведуть спільне життя, їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому вважає, що укладений між ними шлюб підлягає розірванню.
Ухвалою суду від 03 серпня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Позивач, в судове засідання не з`явився, проте подав заява про розгляд справи за відсутності позивача, вказав що позов підтримує повністю.
Відповідач, в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Висловилася, що позов визнає, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище ОСОБА_3 .
З урахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.
Судом встановлено, що 11 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрований шлюб у Подільському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що здійснено актовий запис №928; прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 3).
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно із положеннями статей 24,56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається.
Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них.
Відповідно до статей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
З матеріалів справи вбачається, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають, взаєморозуміння між ними відсутнє, а шлюб носить формальний характер.
Відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу.
Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.
З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення.
Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
З огляду висловлене у заяві бажання відповідача залишити після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, суд вважає за можливе залишити їй прізвище ОСОБА_3 .
Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Щодо судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Суд вважає за необхідне розподілити судові витрати згідно із вимогами статей 141, 142 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір»: стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 665,60 грн та зобов`язати ГУ ДКСУ у Вінницькій області повернути ОСОБА_1 50% сплаченого судового збору в сумі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 104-115 СК України, статтями 13, 81, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який зареєстрований 11 листопада 2017 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 928.
Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) витрат зі сплати судового збору.
Зобовязати ГУ ДКСУ у Вінницькій області повернути ОСОБА_1 50% сплаченого судового збору в сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят пять гривень 60 копійок) сплачених відповідно до квитанції №57 від 24.07.2026.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя         О. Г. Борейко