Справа № 161/16074/26 
Провадження № 3/161/4055/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Плахтій І.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №664294 від 24 липня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 150 СК України відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив адміністративні правопорушення у віці від 14 до 16 років передбачені ч.5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч.6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме 24 липня 2026 року о 20:05 год. в с. Струмівка по вул. Івана Богуна керував транспортним засобом Yamaha, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не зареєстрованим транспортним засобом у встановленому законом порядку, керував транспортним засобом без мотошолому та без чинного полісу ОСЦПВ, чим порушив вимоги п. 2.1 А, п. 2.1 Ґ, п. 2.3 Г, 2.9 В Правил дорожнього руху. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 184 КУпАП.
У судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Частина ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173^-4 цього Кодексу.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується невиконання ним батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке полягало вчиненні неповнолітнім адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч.6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до протоколу додано лише рапорт інспектора ВСОБ УПП у Волинській області ДПП Титаренка О.Р. від 24 липня 2026 року, з якого вбачається, що під час несення служби під час патрулювання в с. Струмівка по вул. Івана Богуна 24.07.2026 о 20 год 05 хв. Було виявлено ТЗ Yamaha, який ркхався без номерного знака та водій якого був без мотошолома. В ході перевірки документів було виявлено, що ним керував Неповнолітній громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не мав посвідчення водія відповідної категорії, керував ТЗ, який не був зареєстрований в установленому порядку, а також без чинного полісу ОСЦПВ та без мотошолому. В телефонному режимі було повідомлено батька ОСОБА_1 , який прибув на місце події. В подальшому на ОСОБА_1 було складено протокол за ч.3 ст.184 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
У даній справі доведенню підлягає вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч.6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки це є фабулою звинувачення ОСОБА_1 .
На підтвердження вини неповнолітнього ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч.6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не надано жодного доказу, який би підтверджував вчинення ним дій, які б підпадали під ознаки даних правопорушень.
Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. 
До протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не додано протоколів про адміністративне правопорушення щодо неповнолітнього ОСОБА_2 , відео-фото доказів, пояснень свідків, з яких можна було б достовірно встановити вчинення неповнолітнім адміністративного правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення щодо нього в ЄДРСР відсутня.
Недопустимий та недостовірний доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом». 
У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. 
Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів вчинення його неповнолітнім сином ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч.6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.
На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 184, 247, 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст. 184 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області І.Б. Плахтій