Справа № 752/6920/26
Провадження № 2-а/752/217/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

24.07.2026 року  Голосіївський районий суд м.Києва у складі:
головуючого судді Чекулаєв С.О.,
за участю секретаря Ільніцькою І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач) через свого уповноваженого представника, адвоката Вініцького Миколу Вікторовича, звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі за текстом також - відповідач) з такими позовними вимогами:
-поновити пропущений строк для подання позовної заяви;
-скасувати постанову серія АВ №00009283 від 08.12.2025 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України про накладення штрафу у розмірі 8 500,00 грн;
-здійснити розподіл судових витрат.

1. Процесуальні дії у справі
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2026 головуючим суддею було визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєва Сергія Олександровича.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.03.2026 відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 КАС України).

2. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Обґрунтування вимог позивача
Позивач стверджує, що 11.02.2026, після блокування виконавчою службою заробітної картки ОСОБА_1 , йому стало відомо, що Державною службою України з безпеки на транспорті винесено постанову серія АВ №00009283 від 08.12.2025 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, а саме Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Степаненко М.В. розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 81. WAGA-WIM35. №12, та встановив, що 08.10.2025 о 12 год. 20хв. за адресою М-03, км 534+863, Харківська обл., автоматизованим пунктом фіксації адміністративних правопорушень, у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб КОБАЛЬТ АС-3253/3, ДНЗ НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,904% (2,575тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.
Позивач стверджує, що він був призначений на посаду виконуючого обов`язки генерального директора КП «Харківводоканал» лише з 22.11.2025, а тому, враховуючи положення статті 14-2 КУпАП він не є суб`єктом, вказаного вище, адміністративного правопорушення. 
Оскільки, станом на 08.10.2025, ОСОБА_1 не працював на підприємстві КП «Харківводоканал», не був керівником КП «Харківводоканал», не перебував в трудових або інших правовідносинах з КП «Харківводоканал», не займав будь-яких посад не виконував ніяких організаційно-розпорядчих та контрольних функцій, а тому позивач не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, як посадова особа за адміністративне правопорушення яке було вчинено 08.10.2025.
У поданому до суду відзиві на позов Державна служба України з безпеки на транспорті вказує на механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, щодо пропущення позивачем строку на оскарження постанови, а також щодо здійснення розподілу судових витрат: на професійну правничу допомогу. Відповідач стверджує, що його дії під час формування оскаржуваної постанови є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України, а саме оскаржувана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
3. Фактичні обставини встановлені судом
Суд, розглянувши наявні у справі матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
08.12.2025 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Степаненком Михайлом Володимировичем винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00009283.
Згідно вказаної постанови 08.10.2025 о 12 год. 20 хв. за адресою М-03, км 534+863, Харківська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб КОБАЛЬТ АС 3253/3 днз НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,904% (2,575 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
В оскаржуваній постанові вказані наступні габаритно-вагові параметри транспортного засобу: кількість вісей - 3 шт.; спарені колеса - 2 вісь;3 вісь; відстань між вісями 1-2: 3150 мм, 2-3: 1340 мм, навантаження на вісь 1 - 9450 кг, 2 - 11500 кг, 3 - 10900 кг, загальна маса - 31750 кг. висота - 3.678 м.; ширина - 2.496 м.; довжина - 7.409 м.
Правопорушення зафіксоване технічним засобом WIM 81, WAGA-WIM35, зав. № 12, серія, номер свідоцтва про повірку: № 463 до 09.06.2026, № 4/7127 до 09.06.2026.
Посилання в Інтернеті на вебсайт, із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AB00009283/.
У постанові від 08.12.2026 серії АВ № 00009283 вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,904% (2,575 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень. 
Суд встановив, що власником спеціалізованого вантажного самоскида КОБАЛЬТ АС 3253/3 днз НОМЕР_1 є КП «Харківводоканал».
Відповідно до наказу Комунального підприємства «Харківводоканал» від 18.02.2025 №84-к суд встановив, що згідно з розпорядженням Харківського міського голови про покладення виконання обов`язків від 17.02.2025 № 48 обов`язки Генерального директора КП «Харківводоканал» здійснював Євген Кауркін.
Згідно наказу Комунального підприємства «Харківводоканал» від 21.10.2025 №17-к/пр ОСОБА_1 був прийнятий з 22.10.2025 на посаду заступника Генерального директора з організації закупівель КП «Харківводоканал».
Згідно наказу Комунального підприємства «Харківводоканал» від 26.11.2025 №1520-к ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків Генерального директора КП «Харківводоканал» з 26.11.2025.
Про винесення постанови серія АВ №0000928383 від 08.12.2025, ОСОБА_1 дізнався лише 11.02.2026 після блокування виконавчою службою його заробітної карти, на підтвердження чого надав до суду копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 від 11.02.2026. 
Враховуючи що позовна заява була подана до суду через систему «Електронний суд» 19.02.2026, в той час, як позивач дізнався про винесення оскаржуваної постанови лише 11.02.2026, суд дійшов до висновку, що позивач звернувся до суду в межах строків оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення визначених статтею 289 КУпАП. 

4. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільний транспорт», який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту, а також Правилами дорожнього руху.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила №30 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів на дорогах державного значення допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів: двовісний автомобіль 18 тон; трьохвісний автомобіль 25 (26)* тон; чотирьохвісний автомобіль 32; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 тон; щодо комбінованих транспортних засобів: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тони; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони; щодо автопоїздів: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тон.
Відповідно до частини другої статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Водночас, згідно із статтею 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до статті 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладання адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
У разі звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі: абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс; абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично користувалася транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі.
Таким чином, адміністративну відповідальність за правопорушення передбачене частиною другою статті 132-1 КУпАП несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.
Відповідно до положень статті 14-2 КУпАП статусу відповідальної особи може набути і належний користувач транспортного засобу, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу.
Для набуття статусу відповідальної особи належним користувачем, необхідна наявність двох обов`язкових умов: підтвердження того, що особа дійсно є належним користувачем даного транспортного засобу; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача відповідного транспортного засобу.
Суд встановив, що згідно з розпорядженням Харківського міського голови про покладення виконання обов`язків від 17.02.2025 № 48 та наказу КП «Харківводоканал» про покладення обов`язків Генерального директора від 18.02.2025 № 84-к, обов`язки генерального директора КП «Харківводоканал» з 18.02.2025 по 26.11.2025 виконував Євген Кауркін . 
Таким чином, станом на 08.10.2025 ОСОБА_1 не був відповідальною особою в розумінні статті 14-3 КУпАП, оскільки, обов`язки керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб КОБАЛЬТ АС 3253/3 днз НОМЕР_1 виконувала інша особа.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП вчиненого 08.10.2025 і за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності згідно постанови серія АВ №00009283 від 08.12.2025.
За змістом частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів того, що станом на дату вчинення правопорушення (08.10.2025) ОСОБА_1 був суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Наведеним положенням кореспондують норми статті 293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Так, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, постанова серія АВ №00009283 від 08.12.2025 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивачки підлягає закриттю.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 5 та 6 статті 246 КАС України, у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судові витрати, згідно статті 132 КАС України, складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 665,60 гривень за позовну вимогу немайнового характеру, що підтверджується платіжною інструкцією.
Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, судові витрати позивача в частині сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 665,60 грн.
Щодо стягнення витрат, пов`язаних із розглядом справи у сумі 3900 грн, суд зазначає наступне.
Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Водночас, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем не були надані належні та допустимі докази. 
Суд дослідивши наявні матеріали справи дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, не надав доказів визначення вартості послуг, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 900,00 грн.
На підставі статей 19, 55 Конституції України, керуючись статтями 7, 9, 14-3, 279-7 КУпАП, статтями 2, 77, 132-134, 139, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:
поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії АВ №00009283 від 08.12.2025 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України про накладення штрафу у розмірі 8500,00 грн.
Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити. 
Скасувати постанову серія АВ №00009283 від 08.12.2025 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України винесену щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 8 500,00 грн.
Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (м. Київ, вул. Антоновича, 51; ЄДРПОУ: 39816845) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 24.07.2026.

Суддя         С.О. Чекулаєв