УКРАЇНА
Романівський районний суд Житомирської області 
273/981/26 

В И Р О К
Іменем України 

21 липня 2026 року Романівський районний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Романів кримінальне провадження № 12026065550000035 відносно:
ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рилівка Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, не одруженого, раніше судимого:
- 29 серпня 2025 року Баранівським районним судом Житомирської області за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України) та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень;
- 29 вересня 2025 року Баранівським районним судом Житомирської області за частиною першою статті 162 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України, - 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи незаконно поза межами військової частини, будучи особою, яка вже була засуджена згідно вироку Баранівського районного суду Житомирської області від 29 серпня 20265 року за частиною першою статті 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, в порушення вимог статей 2,7,12,25,27 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у тому,що у кінці жовтня 2025 року, точний день та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи в себе по місцю проживання поряд по АДРЕСА_2 , у чагарниках виявив дикорослі рослини коноплі, після чого у нього виник кримінально протиправний умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу для власних потреб без мети збуту.
Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, руками зірвав верхівкові частини рослини коноплі, помістив до поліетиленового пакету, який був при ньому, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, для власного вживання без мети збуту та розпочав його незаконно зберігати при собі.
Після чого, у цей же день, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вказаний наркотичний засіб, перебуваючи у себе за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де вказані верхівкові частини рослини коноплі надалі висушив, руками подрібнив та помістив до поліетиленового пакету, який в свою чергу помістив у кишеню свого одягу, та таким чином незаконно виготовив та зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, для власного вживання без мети збуту.
В подальшому, в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості поблизу автозаправки «АМР» по вул. Костельна в м. Баранівка, Звягельського району, Житомирської області, у період часу з 13 год. 00 хв. по 13 год. 25 хв. 11.04.2026, у ОСОБА_4 було вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою 8,764 г в перерахунку на висушену речовину, який останній зберігав без мети збуту для власного вживання.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за статтею 309 КК України, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 309 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений винуватість у скоєнні злочину, який йому інкримінується, визнав повністю. 
Враховуючи, що обвинувачений не оспорив обставини скоєння кримінального правопорушення, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності його позиції, а також роз`яснивши відповідні процесуальні наслідки, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вищевказаних обставин.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, скоєне ним, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання та несення військової служби характеризується посередньо, не одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, самовільно залишив військову частину. 
З урахуванням того, що в ході досудового розслідування та судового провадження обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, критично оцінює свій вчинок та щиро розкаявся, суд приходить до переконання про наявність обставини, що пом`якшує його покарання - щире каяття. 
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецедив злочинів.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини другої статті 309 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки. Саме таке покарання на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого. 
Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2025 року ОСОБА_4 засуджений за частиною першою статті 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень та вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року ОСОБА_4 засуджений за частиною першою статті 162 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700,00 гривень, які на даний час не сплачені, а отже покарання не відбуто.
Згідно з частиною першої статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно пункту 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при визначенні покарання за правилами статті 71 КК України, до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, в тому числі, не невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.
Відповідно до роз`яснень абзацу п`ятого пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі засудження особи за злочин, вчинений у період невідбутого покарання за попереднім вироком, та призначення покарання, яке згідно з частини третьої статті 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги статті 71 КК України і призначити за сукупністю вироків остаточне покарання. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.
Положеннями частини третьої статті 72 КК України встановлено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
З урахуванням викладеного, на підставі частини першої статті 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2025 року та вироком Баранівського районого суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та згідно частини третьої статті 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
При цьому суд, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також позицію прокурора щодо покарання приходить до висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України.
Долю речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів - кошти в сумі 2228,50 грн.
Заходи забезпечення цього кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, підлягають скасуванню.
Керуючись статтями 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України та призначити покарання - два роки позбавлення волі.
На підставі частини першої статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2025 року та вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Згідно статті 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Встановити ОСОБА_4 тривалість іспитового строку один рік.
На підставі частини третьої статті 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2025 року відносно ОСОБА_4 за частиною першою статті 309 КК України та покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень за частиною першою статті 162 КК України за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів – кошти в сумі 2228,50 грн.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2026 року на поліетиленовий пакет з подрібненою рослинною речовиною зеленого кольору та поміщеного до спеціального пакету №SUD 2032882, після набрання вироком законної сили - скасувати. 
Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:
- речовину рослинного походження зеленого кольору, а саме наркотичний засіб - канабіс, обіг якого обмежено, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 8,764 г, яка була упакована до спеціального пакету № 6754323 і передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області – знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляції, яка подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. 

Суддя ОСОБА_1