Справа № 734/1838/26
Провадження № 2/734/1014/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

10 серпня 2026 року | | селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Бузунко О.А.
за участі секретаря Шапки О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного з останньою.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 10 квітня 2021 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу подружжя дітей не мають.
Позивач зазначив, що з дружиною стосунки розладились, вони втратили взаємну повагу та довіру один до одного. Протягом тривалого часу спільно не проживають. 
Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. 07 серпня 2026 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона зазначила, що засобами поштового зв`язку ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву не отримувала. При цьому, в матеріалах справи міститься кореспонденція, яка направлялася на адресу відповідачки (ухвала суду про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками), яка нею не отримана. Разом з тим, 08 червня 2026 року адвокатом Омельченко Д.В. (представник відповідачки ОСОБА_2 ) подано заяву про відкладення розгляду справи, який був запланований на 08 червня 2026 року. Таким чином, як мінімум з 08 червня 2026 року відповідачка обізнана про перебування на розгляді Козелецького районного суду Чернігівської області справи про розірвання шлюбу, в якій вона має статус відповідачки. Однак за станом на час розгляду справи – 10 серпня 2026 року, по сплину двох місяців, відповідачка, не дивлячись на неотримання нею кореспонденції, яка їй направлялася судом, до суду для ознайомлення з матеріалами справи не з`явилася. 
Суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України вирішив справу розглянути за відсутністю сторін.
Відповідно до ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити.
За змістом положень ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).
За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Судом встановлено, що 10 квітня 2021 року Козелецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом № 20 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ). Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_3 , дружини ОСОБА_4 .
Сторони знаходилися в шлюбних відносинах з моменту реєстрації шлюбу, однак шлюбні відносини між подружжям з часом були припинені.
За змістом положень ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Згідно положень ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню. При цьому, суд не знаходить підстав для надання сторонам часу на примирення, оскільки в подружжя відсутні діти, а відповідачка навіть не з`явилася до суду задля доведення своєї позиції про необхідність надання часу на примирення, про фактичне підтримання шлюбних відносин відповідачка не повідомила суд, про вжиті заходи для примирення за останні два місяці – також не повідомила; сторони проживають окремо.
Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 141, 265 ЦПК України,
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 квітня 2021 року Козелецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом № 20 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про його розірвання.
Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відомості про учасників провадження:
ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 /. 
ОСОБА_2 / АДРЕСА_2 /.

Суддя       Олена БУЗУНКО