МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2026 р. | № 400/5304/26
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом | ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачів | Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, вул. Полтавська, 41,м. Баштанка,Баштанський р-н, Миколаївська обл.,56101, Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, вул. Полтавська, 41,м. Баштанка,Баштанський р-н, Миколаївська обл.,56101,
про | визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
До Миколаївського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області (далі - відповідач 1), Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області (далі - відповідач 2) та просить: 
- визнати протиправною відмову Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради в наданні будівельного паспорта, оформленою повідомленням про відмову в наданні будівельного паспорта від 27.03.2026 року № НОМЕР_1 ; 
- зобов`язати Відділ архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради видати ОСОБА_1 будівельний паспорт забудови земельної ділянки 4820610100:07:000:0454 на об`єкт будівництва - Нове будівництво садибного житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка 4820610100:07:000:0454 площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2021р. № 1053. ОСОБА_1 25.03.2026 року звернулась до Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради з заявою про видачу будівельної паспорта забудови вищезазначеної земельної ділянки на об`єкт будівництва - Нове будівництво садибного житлового будинку та господарських будівель і споруд, однак отримала відмову через невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам та правилам. Таку, відмову вважає протиправною, оскільки наміри позивача по забудові належної їй земельної ділянки відповідають її цільовому призначенню, а вона як власник має право використовувати земельну ділянку на власний розсуд відповідно до її цільового призначення. Позов просить задовольнити. 
Ухвалою від 13.05.2026 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Від відповідачів до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних та зазначає, що надаючи відмову у видачі будівельного паспорту позивачу, Баштанська міська рада та її посадові особи діяли відповідно до вимог чинного законодавства і не мали юридичної можливості видати будівельний паспорт за умов невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації - плану зонування.
Дослідивши докази, суд, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 25.03.2026 року звернулась до Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради з заявою про видачу будівельної паспорта забудови земельної ділянки 4820610100:07:000:0454, яка належить їй на праві приватної вланості, на об`єкт будівництва - Нове будівництво садибного житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 .
27.03.2026 року вона отримала Повідомлення про відмову в наданні будівельного паспорта № НОМЕР_1 відповідно до пункту 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011, а саме: Невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.
Вважаючи протиправною відмову відповідача у видачі будівельної паспорта забудови земельної ділянки, позивач звернулась до суду з даним позовом. 
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно з статтями 5, 78, 91, 154 Земельного кодексу України земельне законодавство базується, зокрема, на таких принципах: невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення гарантій прав на землю.
Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Власники земельних ділянок зобов`язані, зокрема, забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.
Відповідно до частини 4 статті 373 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.
Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам (частина 1 статті 375 Цивільного кодексу України).
З вищезазначеного вбачається, що обов`язковою умовою користування земельною ділянкою є її використання за цільовим призначенням, а втручання, в тому числі, органів місцевого самоврядування в таке користування, забороняється.
Закон України від 17.02.2011 №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон №3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Обмеження у використанні земель (територій), визначені комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади, генеральним планом населеного пункту, детальним планом території, підлягають внесенню до містобудівного кадастру, а також Державного земельного кадастру в порядку, встановленому Законом України "Про Державний земельний кадастр".
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №3038-VI зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення обмежень у використанні земель, а також припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій, а також не тягне за собою обов`язковості зміни виду цільового призначення земельної ділянки незалежно від того, чи належить цей вид до переліку видів цільового призначення, встановлення яких є можливим у межах такої зони.
Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.
Таким чином, норми Закону №3038-VI також передбачають обов`язковість використання земельної ділянки за її цільовим призначенням навіть в разі встановлення нового функціонального призначення, якщо це відбулося вже після набуття права власності на землю.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.02.2022 у справі 826/1732/18.
Відповідно до змісту статті 29 Закону №3038-VI підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
У відмові № А3861235826910299922 від 27.03.2026 року відповідач вказав Невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Відповідно до Плану зонування території міста Баштанка земельна ділянка позивача площею 0,1 га з кадастровим номером 4820610100:07:000:0454 знаходиться в зоні ТР-3 «Території вулиць, майданів» (в межах червоних ліній).
Верховний Суд у постанові від 02.12.2021 у справі №640/23893/19 вже звертав увагу на той факт, що "цільове призначення земельної ділянки (категорія земель та певний вид використання земельної ділянки в межах відповідної категорії земель)" та "функціональне призначення території" не є тотожними і однорідними поняттями в регулюванні земельних правовідносин.
Так, стаття 1 Закону України "Про землеустрій" містить визначення поняття "цільове призначення земельної ділянки", згідно з яким це є допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення.
Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.
Як встановив суд, та підтверджується договором купівлі-продажу від 14.12.2021р. № 1053, цільове призначення належної позивачу на праві власності земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови.
При цьому суд зазначає, що положення Закону №3038-VI, Цивільного кодексу України, відповідно до яких забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, а власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, мають вищу юридичну силу, ніж рішення №1 від 12.02.2019 року «Про затвердження генерального плану міста Баштанка».
Відповідно до частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Таким чином, вирішуючи цей спір, належить застосовувати положення Закону №3038-VI, Цивільного кодексу України, як акти вищої юридичної сили.
Аналогічна правова позиція висловлювалась Верховним Судом у постановах від 23.11.2021 у справі №815/1373/18, від 21.02.2022 у справі №826/1732/18.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відмова у видачі позивачу будівельного паспорта перешкоджає реалізації позивачу права власності на використання належної їй земельної ділянки за її цільовим призначенням. Отже, така відмова є протиправною.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача видати будівельний паспорт забудови земельної ділянки, суд зазначає наступне.
Реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини 2 статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.
У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
Суд звертає увагу, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду. Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.
Проте у спірних правовідносинах відповідач відмовив позивачу у видачі будівельного паспорта виключно з вказаних вище підстав, а зі змісту відмови не вбачається того, що він перевірив подані документи на відповідність інших законодавчих вимог, що свідчить про відсутність на разі підстав для зобов`язання відповідача видати будівельний паспорт, а тому у такому випадку належить зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про видачу будівельного паспорта.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, позовні вимоги належить задовольнити частково.
Як визначено ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судовим витратами у справі є судовий збір, який позивач сплатила у розмірі 1064,96 грн., доказів понесення інших судових витрат учасники справи суду не подавали.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.06.2020 року у справі № 620/1116/20: "... Оскільки позов ОСОБА_1 містив декілька вимог (дві) немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат колегія суддів визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог".
Отже, судові витрати у виді судового збору присуджуються позивачу в розмірі 1064,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області (вул. Полтавська, 41,м. Баштанка,Баштанський р-н, Миколаївська обл.,56101 ідентифікаційний код 04376469) Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області (вул. Полтавська, 41,м. Баштанка,Баштанський р-н, Миколаївська обл.,56101 ідентифікаційний код 04376469) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково. 
2. Визнати протиправною відмову Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради (вул. Полтавська, 41, м. Баштанка, Миколаївська область, 56101 ідентифікаційний код 04376469) в наданні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) будівельного паспорта, оформленою повідомленням про відмову в наданні будівельного паспорта від 27.03.2026 року № НОМЕР_1 .
3. Зобов`язати Відділ архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради (вул. Полтавська, 41, м. Баштанка, Миколаївська область, 56101 ідентифікаційний код 04376469) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки 4820610100:07:000:0454 на об`єкт будівництва - Нове будівництво садибного житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 .
4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області (вул. Полтавська, 41,м. Баштанка,Баштанський р-н, Миколаївська обл.,56101, ідентифікаційний код 04376469) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар