ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1839/26 Справа № 210/2096/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 вересня 2026 року Кривий Ріг 

02.09.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції при секретарі судового засідання Шевченко В.В. апеляційну скаргу захисника Мудрака М.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.05.2026р., якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суджу першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Мудраком М.М., який в апеляційній скарзі:
- вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, у зв`язку з неповним з`ясуванням фактичних обставин справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи;
- вказує, що суд першої інстанції не перевірив, чи має ОСОБА_3 посвідчення водія видане компетентним органом іноземної держави, оскільки є громадянином Азербайджану, та не перевірив, чи запитували правцівники поліції наявність у ОСОБА_1 наявність іноземного посвідчення водія, та чи може посвідчення водія видане іноземною державою визнаватися на території України відповідно до міжнародних зобов`язань; 
- вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП є неналежним доказом наявності в його діях повторності та правильності кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП, також судом не перевірено, що порушення вчинено протягом року, що особа належним чином ідентифікована як суб`єкт попереднього правопорушення;
- вказує, що суд першої інстанції належним чином не перевірив належного забезпечення ОСОБА_4 перекладача, належним чином не розумів суті правопорушення, та процесуальні наслідки складення протоколу; 
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисник Мудрак М.М. повідомлені належним чином, до судового засідання не прибули, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника відповідно до вимог ст.ст. 268, 294 КУпАП. 

Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 11.03.2026р о 15.33 год. в м. Кривий Ріг, вул. Медична, 14, ОСОБА_5 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2102 днз НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року згідно постанови про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП серії ЕНА №4684987 від 08.05.2025 року. Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд першої інстанції в обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1326 КУпАП поклав:
- відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано факт руху та зупинки транспортного засобу ВАЗ 2102 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , працівниками поліції було встановлено, що він не має права керування такими транспортними засобами, притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП протягом року, ОСОБА_6 було роз`яснено суть правопорушення, права та обов`язки, складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст.126 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6812599 від 11.03,2026р. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП;
- постанову серії ЕНА № 6812599 від 11.03.2026р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП;
- постанову серії ЕНА № 4684987 від 08.05.2025р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП; 
- довідку, згідно якої ОСОБА_5 станом на 11.03.2026р. не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами;
- фото таблицю до матеріалів адміністративного протоколу серії ЕПР1 №612343;
- схематичне зображення м`ясця зупинки транспортного засобу від 11.03.2026;
- картку обліку адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 від 08.05.2025.
Суд першої інстанції дослідив та перевірив заперечення стророни захисту, які є аналогічними доводам апеляційної скарги, а саме що під час спілкування з ОСОБА_7 йому не було забезпечено належного розуміння змісту звернених до нього вимог, оскільки він є громадянином Азербайджану та не володіє в достатній мірі українською мовою та не усвідомлює повною мірою змісту поставлених запитань, працівниками поліції не здійснено належної перевірки можливого існування такого посвідчення, зокрема не витребувано інформацію щодо можливого наявного іноземного посвідчення водія, не встановлено факту його відсутності у встановленому законом порядку та не забезпечено повного й об`єктивного з`ясування всіх юридично значущих обставин справи, та відкинув їх як неналежні, та такі, що не спростовують в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
При цьому в обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції зазначив, що п. 1.3 ПДР, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Також суд першої інстанції встановив, що відповідно до відеозапису з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається що ОСОБА_5 спокійно спілкується з працівниками поліції, надає пояснення та в повній мірі розуміє обставини, за якими його зупинили, а також суть правопорушень, прав та обов`язків роз`яснених йому працівником поліції. 
Суд першої інстанції також перевірив доводи сторони захисту, що працівниками поліції не здійснено належної перевірки, щодо наявності іноземного посвідчення водія у ОСОБА_2 та відкинув їх як неспроможні, оскільки за висновком суду першої інстанції чинними вимогами КУпАП та ЗУ «Про національну поліцію України» вказані дії з боку працівників поліції не передбачені, при цьому суд першої інстанції наголосив, що ОСОБА_5 міг надати самостійно таке посвідчення працівникам поліції під час складання протоколу, а також захисник міг подати копію такого посвідчення до суду разом з запереченнями на протокол, однак цього не зробив.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та всебічності судового розгляду, постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, вважає їх неспроможними та такими, що спростовуються сукупністю доказів.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Матеріалами справи, а саме відеозаписом беззаперечно підтверджено факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_9 , та ненадання ним на вимогу працівника поліції посвідчення водія. Факт вчинення ОСОБА_9 , правопорушення підтверджено постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4684987 від 08.05.2025р., якою ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто встановлено всі ознаки адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП в діях ОСОБА_10 . 

Таким чином, враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності оскаржуваної постанови є безпідставними. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не перевірив, чи має ОСОБА_3 посвідчення водія видане компетентним органом іноземної держави, оскільки є громадянином Азербайджану, та не перевірив чи запитували працівники поліції наявність у ОСОБА_1 наявність іноземного посвідчення водія, та чи може посвідчення водія видане іноземною державою визнаватися на території України відповідно до міжнародних зобов`язань є неслушними, оскільки суд першої інстанції перевірив вказані доводи сторони захисту та надав обґрунтовану відповідь, а саме, що сторона захисту самостійно не надала як працівнику поліції, так і суду першої інстанції такого посвідчення, та суд апеляційної інстанції з такими висновками погоджується. 

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП є неналежним доказом наявності в його діях повторності та правильності кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП, також судом не перевірено, що порушення вчинено протягом року, що особа належним чином ідентифікована як суб`єкт попереднього правопорушення є також неспроможними, оскільки саме вказана постанова є доказом повторності вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП за ознакою повторності. Докази скасування вказаної постанови стороною захисту не надані.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції належним чином не перевірив належного забезпечення ОСОБА_4 перекладача, який належним чином не розумів суті правопорушення, та процесуальні наслідки складення протоколу, є також неслушними, оскільки відповідно до вимог ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України, крім того відповідно до відеозапису ОСОБА_3 не висловлював скарг щодо нерозуміння обставин події та суті правопорушення. 

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанов із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. 

Постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням. 

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Мудрака Михайла Миколайовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.05.2026р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років залишити без задоволення.

Постанову Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.05.2026р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя