Справа № 199/8605/26
(3/199/2218/26) 
ПОСТАНОВА 
іменем України
09.07.2026        місто Дніпро
Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП – НОМЕР_1 , працюючої провідним фахівцем Дніпропетровської обласної ради, проживаючої у квартирі АДРЕСА_1 ,
-Яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 687086, 08.06.2026 року о 08:30 годині, біля будинку №87Л по вул. Калиновій у м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen CC» державний номерний знак НОМЕР_2 , на території АЗС «ОККО» перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснила обрив паливного пістолету колонки номер 1, що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками. 
На думку посадової особи, уповноваженої на складання протоколу, своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, повідомила, що її неуважність привела саме до роз`єднання паливної муфти, що з`єднує паливний пістолет зі шлангом, та дана муфта є багаторазовою, а паливний пістолет не пошкоджено, також ОСОБА_1 долучила до матеріалів справи фото з місця події.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. 
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.     
Відповідно до ст. 9 КУпАП під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У  зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерело права. Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. 
У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення, оскільки відомості зазначені у ньому належним чином не узгоджуються з іншими матеріалами справи.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 687086, 08.06.2026 року о 08:30 годині, біля будинку №87Л по вул. Калиновій у м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen CC» державний номерний знак НОМЕР_2 , на території АЗС «ОККО» перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснила обрив паливного пістолету колонки номер 1, що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками. 
Разом з тим, працівниками поліції до матеріалів провадження не долучено, ані відеозапису моменту ДТП, на який посилається свідок ОСОБА_2 , яка є працівником АЗС «ОККО», ані підтверджень щодо спричинених матеріальних збитків саме ОСОБА_1 .
Крім вказаного свідок ОСОБА_2 , будучи своєчасно сповіщеною про час і місце розгляду провадження, до суду не з`явилась, у телефонному режимі повідомила, що вона не має повноважень надавати будь які докази по справі. 
Судом, 23.06.2026 для встановлення істини у справі, було скеровано запити до ДПП УПП в Дніпропетровській області та до АЗС «ОККО-Лайт» №37 про надання відеозаписів моменту подій, що інкримінуються ОСОБА_1 , втім, вказані запити залишились проігноровані.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення згідно якого ОСОБА_1 висунуте обвинувачення у порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим суду не вдається можливим дійти ґрунтовного переконання про наявність винуватості ОСОБА_1 .  
Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.  
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.   
Оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.  Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом.
Враховуючи, те що за наявних у матеріалах провадження доказах не можливо зробити ґрунтовного висновку про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вини у ДТП, а тому слід вважати, фактично порушення нею вимог Правил дорожнього руху ґрунтується на припущеннях у зв`язку з чим провадження по справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП – закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя:       І.В.Щербина-Почтовик