Справа № 127/11621/26 
Провадження № 33/801/706/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Медяний В. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Медяного В.М., за участю секретаря судового засідання Лісової Д.С. та адвоката Сіренка М.Ю. (в режимі відеоконференції), який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2026 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Також з нього стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Судом установлено, що 02.04.2026 о 23:56 год в м. Вінниця, по вул. Пирогова 126, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 330е», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, при цьому велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори №472799, №472795, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із ухваленим рішенням, адвокат Сіренко М.Ю., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2026, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Вважає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, не надано належної правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським, зокрема матеріалам відеозапису, не взято до уваги всі доводи сторони захисту, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.
На переконання захисника, у поліцейських були відсутні законні підстави для направлення водія на огляд на стан сп`яніння, оскільки зазначені в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння є лише формальними і працівниками поліції фактично перевірені не були. Окрім того, на запитання працівника поліції «хто вживав алкоголь», саме дружина ОСОБА_1 відповіла, що вона вживала, після чого поліцейський запропонував водію пройти освідування. Також захисник переконаний, що на відеозаписі видно, що будь-які ознаки алкогольного сп`яніння у його підзахисного відсутні.
Направлення на огляд працівники поліції ОСОБА_1 не вручали та не ознайомлювали його з даним документом. 
Адвокат переконаний, що поліцейськими упереджено було сприйнято відмову від проходження огляду, оскільки ОСОБА_1 фактично бажав пройти огляд на стан сп`яніння, однак просив дати йому час, щоб зателефонувати юристу, просив першочергово оформити постанову про порушення ПДР, а потім вже перейти до проходження огляду.
Також ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином, адвокат переконаний, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Також зазначає, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є порушенням процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння та оформлення його результатів.
У судовому засіданні адвокат Сіренко М.Ю., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.
Заслухавши пояснення адвоката, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №630587 від 03.04.2026 за ч.1 ст.130 КУпАП, який складений у відповідності до вимог закону, а також направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 03.04.2026. З вказаних матеріалів вбачається, що водій відмовився і від отримання постанови, і від надання будь-яких пояснень. 
Окрім того, на відеозаписі з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції зафіксована розмова водія ОСОБА_1 , якому працівник поліції повідомив, що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд за допомогою приладу Drager на місці зупинки транспортного засобу, на що останній повідомив, що відмовляється, бажає проходити огляд в медичному закладі, однак в подальшому в категоричній формі теж відмовився від його проходження.
ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що алкоголь він не вживав, а вживала його дружина, яка сидить поруч в транспортному засобі, тому не вбачав підстав для проходження ним такого огляду. 
Права водію ОСОБА_1 та наслідки його відмови від проходження огляду працівниками поліції були роз`яснені, що також зафіксовано на відеозаписі з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції. 
Окрім того, зафіксовано, як водій у зухвалій та агресивній формі, використовуючи нецензурну лайку в розмові з працівником поліції, після винесення направлення на огляд повідомив, що вже згоден пройти огляд за допомогою приладу Drager. Після цього працівники поліції роз`яснили останньому, що він самостійно може звернутися протягом двох годин до закладу охорони здоров`я для проведення огляду в установленому законом порядку. При цьому, працівники патрульної поліції жодним чином не обмежували ОСОБА_1 в отриманні ним правової допомоги.
Вказані докази отримані з дотриманням установленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно, відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності. Місцевим судом вони досліджені в повному обсязі та кожному з них надано обґрунтовану оцінку. 
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, й оскарження таких дій та його результатів ОСОБА_1 та його захисником. 
Посилання апелянта на формальність ознак алкогольного сп`яніння не спростовують висновків місцевого суду, оскільки правом на таке спростування сам ОСОБА_1 не скористався, відмовившись від проходження освідування на місці зупинки транспортного засобу та самостійно, протягом двох годин з часу складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не звернувся до відповідного медичного закладу для проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. 
Стаття 256 КУпАП надає особі, щодо якої складається протокол, право відобразити у ньому свої пояснення, зауваження та доводи, що є ключовим для забезпечення об`єктивного вирішення справи. Таким правом ОСОБА_1 також не скористався.
Знехтування цим правом на момент складання протоколу, незважаючи на надану поліцейськими можливість, призвело до того, що позиція ОСОБА_1 як водія щодо можливих порушень процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення не була зафіксована у первинному процесуальному документі. Суд апеляційної інстанції наголошує, що хоча надання пояснень є правом, а не обов`язком особи (згідно зі ст. 268 КУпАП), свідома відмова від фіксації своєї версії подій безпосередньо на місці зупинки створює обґрунтоване враження непослідовності захисту. Таким чином, фіксація письмових заперечень слугувала б доказом спростування висунутого обвинувачення.
З огляду на принцип «поза розумним сумнівом» (in dubio pro reo), відсутність конкретних пояснень або заперечень у момент фіксації правопорушення за умови повної обізнаності особи про суть обвинувачення не створює розумного сумніву щодо достовірності протоколу. Навпаки, позиція ОСОБА_1 висловлена вже на етапі розгляду адміністративного матеріалу судом щодо бажання пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу, в чому йому нібито було відмовлено працівниками патрульної поліції, розцінюється судом як штучно створена тактика уникнення відповідальності, що не базується на об`єктивно зафіксованих даних.
Також безпідставними є доводи про те, що ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено як наслідки відмови від проходження огляду в установленому законом порядку, так і його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
Зрештою, інші доводи апеляційної скарги є формальними та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, який повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали справи та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Стягнення призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП та у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків. Притягнення до адміністративної відповідальності водіїв, які керують транспортним засобом у стані сп`яніння, пов`язано із необхідністю створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян.
З огляду на наведене, підстав для скасування постанови та задоволення апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Медяний