Єдиний унікальний номер 142/775/25
Номер провадження 2/142/126/26

РІШЕННЯ
іменем України
03 вересня 2026 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області 
В складі:
Головуючого судді Нестерука В.В., 
з участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Піщанка Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін 
цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурдейний В.Ю." про стягнення орендної плати, пені за несвоєчасну сплату орендної плати, інфляційних втрат та 3 % річних, -

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурдейний В.Ю." про стягнення орендної плати, пені за несвоєчасну сплату орендної плати, інфляційних втрат та 3 % річних, в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В.Ю.» на користь ОСОБА_1 : орендну плату за користування земельною ділянкою за 2024-2025 рік в сумі 3275 грн. 90 коп.; 1870 грн. 54 коп. пені за невнесення орендної плати у строки, визначені Договором оренди, 772 грн. 50 коп. інфляційних втрат, та 262 грн. 12 коп. 3% річних, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В.Ю.» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 968 грн. 96 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. 00 коп., розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що, ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки площею 1,000 га, кадастровий номер 0523282600:02:001:0545, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Рудницької сільської ради Піщанського району Вінницької області. 04 лютого 2020 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В.Ю.» було укладено Договір оренди землі за умовами якого Відповідач прийняв у строкове платне користування зазначену вище земельну ділянку, строком на 10 років (п. 1, п. 8 Договору). 24 лютого 2020 року державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області Костаревичем Андрієм Валентиновичем було зареєстровано речове право – право оренди земельної ділянки за ТОВ «Бурдейний В.Ю.» згідно вищезазначеного Договору. Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у натуральній або грошовій формі за погодженням сторін у розмірі не менше 8 % від вартості земельної ділянки на суму 1 637 грн. 95 коп. за повний календарний рік. У разі видачі орендної плати у натуральній формі, орендар за свій рахунок здійснює доставку зерна орендодавцю, або компенсує витрати в грошовій формі по його доставці. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації (п. 10 Договору оренди). За змістом п. 11 Договору орендна плата вноситься до 30 грудня поточного року. Передача грошей та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (п. 12 Договору оренди). Згідно п. 14 Договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. Для захисту своїх прав, як орендодавця вказаної вище земельної ділянки, 13 серпня 2024 року Позивач звернувся до Суду з позовною заявою, в якій просив розірвати укладений між Позивачем та Відповідачем Договір оренди. Також, Позивач просив стягнути з Відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою за період з 2022 по 2023 рік в сумі 3275 грн. 90 коп., 1321 грн. 82 коп. пені за невнесення плати у строки визначені Договором оренди за період з 30.12.2022 по 06.08.2024 включно, судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн. 00 коп. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 23.07.2025 по справі № 142/652/24 провадження № 2/142/116/25 позовні вимоги Позивача до Відповідача задоволено в повному обсязі. За час розгляду справи Судом Відповідач продовжував користуватись належною Позивачу земельною ділянкою отримуючи від цього вигоду, але орендну плату за користування земельною ділянкою, ні в натуральній, ні в грошовій формі не вносив. Станом на 09.10.2025 заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 2022 по 2025 рік включно складає 6551 грн. 85 коп., з яких рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 23.07.2025 по справі № 142/652/24 провадження № 2/142/116/25 стягнуто 3275 грн. 90 коп. Розмір орендної плати, не закріпленої рішенням суду, що підлягає стягненню з Відповідача за користування земельною ділянкою в 2024 та 2025 роках становить 3275 грн. 90 коп. Рішенням Суду пеня за невнесення плати у строки визначені Договором оренди в сумі 1321 грн. 82 коп. стягнута за період з 30.12.2022 по 06.08.2024 включно. Станом на 09.10.2025 заборгованість в сумі 4913 грн. 85 коп. Відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим Позивачем здійснений розрахунок пені за період з 07.08.2024 по 09.10.2025 включно. Розрахунок пені здійснено за формулою: Пеня = С x РП x Д : 100, де С – сума заборгованості за період, РП – розмір пені, зазначений в договорі Д – кількість днів прострочення. За період з 07.08.2024 по 29.12.2024 включно (145 днів) пеня = 1637 грн. 95 коп. х 2 x 0,1 x 145:100 = 475 грн. 01 коп. За період з 30.12.2024 по 09.10.2025 включно (283 дні) пеня = 1637 грн. х 3 х 0,1 х 284 : 100 = 1395 грн. 53 коп. Загальний розмір пені, що підлягає стягненню з Відповідача складає 1870 грн. 54 коп. За несвоєчасне виконання обов`язку щодо внесення орендної плати Позивачем нараховано інфляційні втрати від знецінення коштів в сумі 772 грн. 50 коп. та 262 грн. 12 коп. 3% річних за період прострочення з 30.12.2022 по 09.10.2025 включно (розрахунок додається - додаток № 6 до позовної заяви). Позивач, посилаючись на ст. 1, 13, 15, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 96, 141 Земельного кодексу України, ст. 11, 409, 526, 610, 625-627 ЦК України просить стягнути з Відповідача на користь Позивача орендну плату за 2024-2025 рік в сумі 3275 грн. 90 коп., 1870 грн. 54 коп. пені за невнесення орендної плати у строки, визначені Договором оренди, 772 грн. 50 коп. інфляційних втрат та 262 грн. 12 коп. 3% річних.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 жовтня 2025 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.
Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
07 листопада 2025 року на адресу суду представником відповідача адвокатом Купрієм О.М. подано відзив, відповідно якого позов визнається частково на загальну суму 3480 грн. 38 коп. Представник відповідача наводить власний розрахунок та зазначає, що у пункті 9 договору оренди від 04.02.2020 сторони домовилися про те, що орендна плата становить 1637,95 грн. Відтак розмір орендної плати в місяць становить 136,49 грн. (1637,95 : 12 місяців). Оскільки орендна плата у відповідності до пункту 11 договору має сплачуватися один раз на рік не пізніше 30 грудня кожного року оренди, то відповідач бере розрахунковий період з 31 грудня одного року до 31 грудня кожного наступного року. Таким чином, заборгованість за 2024 рік становить 1637,95 грн., за 2025 рік становить 1 052,29 ( 7 місяців і 22 дня) до дня дії договору оренди. За таких обставин заборгованість з орендної плати за 2024 рік становить 1637,95 грн., а розмір пені, яку розраховано в такому порядку 31.12.2024 по 09.10.2025 включно ( 281 днів) пеня = 1 637,95*0,1 %*281/100 = 460,26 грн.; Інфляційні 1637,95 *1.06039487-1637,95 = 98,92 грн. 3% річних 1637,95*3*281:365:100= 37,82 грн. Разом 2 235,54 грн. Пунктом 11 договір оренди від 04 лютого 2020 року, передбачено, що орендна плата вноситься до 30 грудня поточного року. Таким чином, до 30 грудня 2025 року Відповідач повинен сплатити орендну плату у розмірі 1052,29 грн. Щодо стягнення пені за період 07.08.2024 по 09.10.25 за орендну плату 2022 рік та 2023 рік зазначає, що з 07.08.2024 до 21.08.25 1637,95 х 2 х 0.1 х 380 днів : 100 = 1244,84 грн. Вищезазначені кошти Відповідачем будуть перераховані на поточний рахунок Позивача, який йому буде надано, оскільки в рішенні Піщанського районного суду Вінницької області від 23.07.25 по справі № 142/652/24 відсутні банківські реквізити на які необхідно переказати кошти позивачеві.
11 листопада 2025 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Кучерявим В.В. подано відповідь на відзив, в якому представник вказує, що заперечує, щодо твердження представника відповідача, що орендна плата за 2025 рік підлягає до сплати виключно за період 7 місяців і 22 дні, оскільки основним критерієм для стягнення орендної плати за 2025 рік в повному розмірі є очікуваний результат від використання земельної ділянки, а саме – отримання прибутку. Відповідач в повному обсязі використав земельну ділянку та зібрав урожай на ній, а тому досяг бажаного результату. Також зазначає, Пунктом 14 Договору оренди землі від 04.02.2020 визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 23.07.2025 по справі № 142/652/24 провадження № 2/142/116/25 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Бурдейний В. Ю.» про стягнення орендної плати за період з 2022-2023 років в сумі 3275 грн. 90 коп. та пені за невнесення плати у строки визначені Договором оренди в сумі 1321 грн. 82 коп. за період з 30.12.2022 по 06.08.2024 включно. Враховуючи поведінку відповідача спрямовану на затягування розгляду даної справи позивачем за період з 07.08.2024 по 29.12.2024 включно, нараховано пеню в порядку визначеному п. 14. Договору оренди в сумі 475 грн. 01 коп. Відповідно до п. 9 Договору оренди, орендна плата вноситься до 30 грудня поточного року. Тобто, останнім днем сплати є 29 грудня поточного року. За час розгляду прави справі № 142/652/24 відповідач продовжував користуватись земельною ділянкою, але орендну плату не вносив, у зв`язку з чим заборгованість по сплаті орендної плати станом на 30.12.2024 склала 4913 грн. 85 коп. Отже, розрахунок пені за період з 30.12.2024 по 09.10.2025 включно, виконаний в такому порядку: 4913 грн. 85 коп. (1637 грн. 95 коп. х 3) х 0,1 х 283 : 100 = 1395 грн. 53 коп. Загальний розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача – 1870 грн. 54 коп. Щодо нарахувань 3% річних та інфляційних втрат. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховано інфляційні втрати від знецінення коштів в сумі 772 грн. 50 коп. та 262 грн. 12 коп. 3% річних за весь час прострочення, а саме – з 30.12.2022 по 09.10.2025 включно. Наданий відповідачем розрахунок інфляційних втрат в сумі 98 грн. 92 коп. та 3% річних в сумі 37 грн. 82 коп. є помилковим, не відповідає дійсним обставинам, не відображає період прострочення та суму орендної плати, що не була сплачена відповідно до умов Договору оренди, а тому не може бути врахований судом під час винесення рішення. Щодо сплати заборгованості, закріпленої рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 23.07.2025 по справі № 142/652/24. Вказівка відповідача на те, що пеня в сумі 1321 грн. 82 коп., що закріплена рішенням суду від 23.07.2025 по справі № 142/652/24 буде сплачена на рахунок позивача не входить до предмету позову по справі № 142/775/25 та не має значення для розгляду справи. Позовні вимоги, що складають предмет позову по справі № 142/652/24 не ототожнюються з вимогами позивача до відповідача по справі № 142/775/25, охоплюють інший період та суму, що підлягає стягненню. 
За клопотаннями представників сторін адвокатів Кучерявого В.В. та Купрія О.М. розгляд справи відкладався неодноразово.
Представник позивача  ОСОБА_1 адвокат Кучерявий В.В. в судове засідання 03 вересня 2026 року не прибув проте подав заяву про розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача та підтримання позовних вимог.
Представник відповідача ТОВ "Бурдейний В.Ю." адвокат Купрій О.М. в судове засідання 03 вересня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки отримав повістки про виклик до суду в підсистемі «Електронний суд» користувачем якої являється, що підтверджується довідками про доставлення судової повістки до електронного кабінету.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України - суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з частиною другою статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.
Суд вважає неявку представника відповідача адвоката Купрія О.М. в судове засідання 03 вересня 2026 року неповажною та вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, оскільки ним неодноразово заявлялось клопотання про відкладення судового розгляду. 
Зважаючи на вищевикладене, враховуючи положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України та ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як передбачено ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності.
На підставі наданих суду доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0523282600:02:001:0545, що знаходиться на території Рудницької сільської ради Піщанського району Вінницької області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуженняоб`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 389749906 від 06.08.2024 р. (а.с. 13, 13 зворот)
04 лютого 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Бурдейний В.Ю." та  ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі (а.с.10 - 11 зворот)
Відповідно умов укладеного договору позивач ОСОБА_1 надає а відповідач ТОВ "Бурдейний В.Ю." приймає у строкове платне користування зазначену вище земельну ділянку, строком на 10 років (п. 1, п. 8 Договору). 
Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у натуральній або грошовій формі за погодженням сторін у розмірі не менше 8 % від вартості земельної ділянки на суму 1 637 грн. 95 коп. за повний календарний рік. У разі видачі орендної плати у натуральній формі, орендар за свій рахунок здійснює доставку зерна орендодавцю, або компенсує витрати в грошовій формі по його доставці. 
Згідно п. 10 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації.
Згідно п. 11 договору орендна плата вноситься до 30 грудня поточного року. 
Згідно п. 14 Договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення.
24 лютого 2020 року державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області Костаревичем Андрієм Валентиновичем було зареєстровано речове право – право оренди земельної ділянки за ТОВ «Бурдейний В.Ю.» згідно вищезазначеного Договору, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуженняоб`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 389749906 від 06.08.2024 р. (а.с. 13, 13 зворот)
Згідно акта приймання - передачі об`єкта оренди від 04 лютого 2020 року сторони підтвердили передачу та прийняття вказаної земельної ділянки в оренду ТОВ «Бурдейний В.Ю.» (а.с. 12)
Крім цього судом досліджено копію паспорта громадянина України позивача ОСОБА_1 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с. 6-9)
Інших доказів сторонами не надано.
Сторони зазначають що договір оренди розірвано, проте доказів розірвання договору та повернення земельної ділянки позивачу також не надають.
Позивач просить стягнути орендну плату за 2024 та 2025 роки в загальному розмірі 3275,90 грн., тобто по 1637,95 грн. за кожен рік, пеню за період з 07.08.2024 р. по 19.10.2025 р. в сумі 1870 грн. 54 коп., інфляційні втрати в розмірі 772,50 грн. та 3% річних в розмірі 262,12 грн.
Відповідач визнає позов частково, а саме в частині стягнення орендної плати за 2024 рік в сумі 1637,95 грн., а за 2025 рік лише в сумі 1052,29 грн., оскільки як зазначає у відзиві договір розірвано 22.08.2025 р. і за 7 місяців і 22 дні 2025 року така становить саме 1052,29 грн., з цих же підстав не погоджується із нарахуванням пені, інфляційних та 3% річних, які позивачем обраховані по 09.10.2025 року.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі.
У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Пунктом 9 Договору оренди землі від 04 лютого 2020 року сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у натуральній або грошовій формі за погодженням сторін у розмірі не менше 8 % від вартості земельної ділянки на суму 1 637 грн. 95 коп. за повний календарний рік. У разі видачі орендної плати у натуральній формі, орендар за свій рахунок здійснює доставку зерна орендодавцю, або компенсує витрати в грошовій формі по його доставці. 
Тобто сторони чітко узгодили, що орендна плата становить 1637,95 грн. за визначений договором строк, а саме за повний календарний рік.
Крім того, враховуючи специфіку обробітку земель сільськогосподарського призначення - сезонність, суд погоджується із доводами представника позивача, щодо заперечень твердження представника відповідача, що орендна плата за 2025 рік підлягає до сплати виключно за період 7 місяців і 22 дні, оскільки основним критерієм для стягнення орендної плати за 2025 рік в повному розмірі є очікуваний результат від використання земельної ділянки, а саме – отримання прибутку. Відповідач в повному обсязі використав земельну ділянку та зібрав урожай на ній, а тому досяг бажаного результату.
Окрім того, на підставі досліджених доказів, судом не встановлено, що земельну ділянку повернуто орендодавцю, оскільки таких відомостей сторони не зазначили та відповідних доказів не надали.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. ст.526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. ст.610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як встановлено судом та не спростовано відповідачем орендна плата за договором оренди землі за 2024 та 2025 роки не виплачена, тобто відповідачем ТОВ "Бурдейний В.Ю.", та представником відповідача не надано жодних доказів на підтвердження про вчасне нарахування та виплату орендної плати ОСОБА_1 а так само доказів сплати податків та зборів до бюджету з нарахованої орендної плати.
Відтак позовні вимоги в частині стягнення орендної плати за 2024 та 2025 роки в сумі 3275,90 грн. підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 3) сплата неустойки.
Пунктом п. 14 Договору оренди сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення.
Згідно розрахунку позивача сума пені обрахована за період з 07.08.2024 по 09.10.2025 року та складає 1870 грн. 54 коп. та підлягає стягненню з відповідача.
Крім того згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За несвоєчасне виконання обов`язку щодо внесення орендної плати позивачем нараховано інфляційні втрати в сумі 772 грн. 50 коп. та 262 грн. 12 коп. 3% річних за період прострочення з 30.12.2022 по 09.10.2025 включно, які також підлягають стягненню з відповідача.
При цьому суд не погоджується із запропонованим представником відповідача розрахунком сум орендної плати, пені, 3% річних та інфляційних втрат, оскільки останні виконані виходячи із річної суми орендної плати а не загальної заборгованості за договором та лише за 7 місяців і 22 дні 2025 року.
Відповідно до ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стороною відповідача не надано доказів сплати орендної плати, у дату якої б було припинено нарахування штафних санкцій. 
На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, враховуючи, що станом на день розгляду справи заборгованість за договором оренди землі відповідачем не погашена, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, а заявлена сума заборгованості за договором оренди підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в розмірі 968,96 грн. 
Крім того, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Такі правові позиції викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Вказана судова практика є незмінною.
Згідно вимог ст. 137, ст. 141 ЦПК України зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження надання та понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Кучерявим Володимиром Володимировичем, копію додаткової угоди до цього договору від 26 грудня 2025 року, відповідно яких вартість наданої професійної правничої допомоги по даній справі оцінюється в сумі 6000,00 грн. 
Враховуючи наведене, враховуючи обсяг виконаних представником позивача робіт та наданих послуг, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи та виконаними адвокатами роботами, обсягом наданих послуг, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, яка не є складною, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000 грн. 
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 13, 15, 21, 22 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 526. 527, 626, 627, 628, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурдейний В.Ю." про стягнення орендної плати, пені за несвоєчасну сплату орендної плати, інфляційних втрат та 3 % річних, - задоволити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В.Ю.» на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельною ділянкою за 2024-2025 рік в сумі 3275 грн. 90 коп.; 1870 грн. 54 коп. пені за невнесення орендної плати у строки, визначені Договором оренди, 772 грн. 50 коп. інфляційних втрат, та 262 грн. 12 коп. 3% річних, а всього 6181,06 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В. Ю.» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 968 грн. 96 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В. Ю.» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бурдейний В.Ю." 24606, Вінницька обл., Тульчинський р-н, с. Голубече, вул. Польова, 4, код ЄДРПОУ 36525411.

Суддя: