Справа № 212/11111/25
2/212/718/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 року Покровський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Козлов Ю.В. 
за участю секретаря - Кучеренко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у місті Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП, третя особа : ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної у розмірі 10039,77 грн. та моральної шкоди у розмірі 6205 грн., який було уточнено 30.12.2025.
В обґрунтування уточненого позову вказує, що 14.08.2024 о 12 год 30 хв. в Покровському районі м. Кривого Рогу по вул. Толбухіна, буд.37 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Шкода Рапід» реєстраційний номер НОМЕР_1 та виїжджаючи з другорядної дороги на нерегульоване перехрестя з вул. С.Рзянкіна, яка є головною, не надавши дороги під час початку руху, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 04.09.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Внаслідок ДТП, автомобіль позивача «Шевроле Авео» р/н НОМЕР_3 отримав пошкодження та потребує ремонту. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу 84 236,63 грн., що підтверджується висновком експерта транспортно-товарознаого дослідження від 16.09.2024 року.
Цивільно-правова відповідальність відповідача на час скоєння транспортної пригоди була застрахована ПрАТ ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу обов`язкового страхування N? 217715797 з терміном дії до 03.11.2024.; ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становив 160 000 грн, франшиза - 3200 грн.
ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі звіту про оцінку вартості (розміру) збитків сплатила ОСОБА_1 04.09.2024 року - 39963,14 грн. Зазначене підтверджується повідомленням від 04.09.2024 року з мобільного додатку «Приват24» про зарахування коштів від страхової компанії у розмірі 39963,14 грн. 
03.11.2025 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на рахунок позивача перерахував кошти у розмірі 34 233,72 грн. (повідомлення від 03.11.2025 року з мобільного додатку «Приват24» про зарахування коштів додається). Таким чином ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодовано матеріальні збитки у розмірі 74 196,86 грн. (39 963,14+34 233,72 =74 196, 86 грн).
Сума франшизи (3200 грн), яка передбачена полісом обов`язкового страхування N? 217715797, та сума ПДВ на запасні запчастини, які зазначені при розрахунку матеріального збитку - 6839,77 грн. не підлягають стягненню з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Тож невідшкодованою залишилась сума матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП, у розмірі 10 039,77 грн. (84 236,63 (матеріальний збиток) - 74 196,86 (сума, - яка сплачена страховою компанією) = 10 039,77 грн.)
Крім того, неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 завдано моральну шкоду. У зв`язку з механічними пошкодженнями автівки він не мав змоги протягом тривалого часу користуватись автомобілем, у зв`язку з чим змінився його звичний розпорядок дня, він не міг повною мірою ефективно використовувати свій робочий час. До того ж відбулась втрата ринкової вартості авто. Позивач несе непередбачувані матеріальні витрати, багато часу потрібно для відновлення своїх прав, що постійно непокоїть його. Тому моральну шкоду, виходячи з розрахунку: 17 грн. (неоподатковуваний мінімум доходів громадян) * 365 днів (з моменту ДТП) = 6205 грн., позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
Таким, чином, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 розмір матеріального збитку у сумі 10 039,77 грн., спричинену моральну шкоду 6 205 грн., в рахунок погашення понесених судових витрат суму в розмірі 1211,20 грн. за сплачений судовий збір, суму в розмірі 5000 грн. за проведення транспортно-товарознавчого дослідження автомобілю.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 03.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 29.10.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
27.10.2025 від представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» подано відзив.
29.10.2025 справу було знято з розгляду на 03.12.2025.
05.11.2025 від представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» подані додаткові пояснення. 
03.12.2025 розгляд справи було відкладено на 21.01.2026.
21.01.2026 справу було знято з розгляду на 17.02.2026. 
17.02.2026 справу було знято з розгляду на 18.03.2026. 
Ухвалою суду від 18.03.2026, прийнято уточнений позов, залучено ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», як третю особу, відкладено розгляд справи на 16.04.2026.
16.04.2026 справу було знято з розгляду на 19.05.2026.
19.05.2026 справу було знято з розгляду на 02.07.2026.
02.07.2026 справу було знято з розгляду на 22.07.2026.
22.07.2026 ухвалою суду призначено заочний розгляд даної цивільної справи.
Представник позивача не з`явився, у позові просив розглянути справи у його відсутність та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав.
Третя особа про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена, про причини неявки суд не повідомила.
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 04.09.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с.8-9). Постановою встановлено, що 14.08.2024 о 12 год 30 хв. в Покровському районі м. Кривого Рогу по вул. Толбухіна, буд.37 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Шкода Рапід» реєстраційний номер НОМЕР_1 та виїжджаючи з другорядної дороги на нерегульоване перехрестя з вул. С.Рзянкіна, яка є головною, не надавши дороги під час початку руху, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Вартість матеріального збитку, завданого позивачу 84 236,63 грн., що підтверджується висновком експерта транспортно-товарознавчого дослідження від 16.09.2024 року (а.с. 10-19,22).
Цивільно-правова відповідальність відповідача на час скоєння транспортної пригоди була застрахована ПрАТ ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу обов`язкового страхування N? 217715797 з терміном дії до 03.11.2024.; ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становив 160 000 грн, франшиза - 3200 грн. (а.с. 20).
ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі звіту про оцінку вартості (розміру) збитків сплатила ОСОБА_1 04.09.2024 року - 39 963,14 грн (а.с.21). 03.11.2025 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на рахунок позивача перерахував кошти у розмірі 34 233,72 грн. (а.с. 72,74, 92).

Оцінка суду.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1ч.1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до ч.3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Верховний Суд у постанові № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 вказав, якщо цивільно-правова відповідальність винуватця застрахована, то потерпілий повинен вимагати відшкодування розміру завданого збитку зі страхової компанії. При цьому сам винуватець відповідає за відшкодування вартості відновлювального ремонту, яка не покривається страховою компанією.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шевроле Авео» з реєстраційним номером НОМЕР_2 складає 84236,63 грн. Страхова компанія виплатила страхове відшкодування у сумі 74196,86 грн., що відповідає межі страхового ліміту. Решта складає 10039,77 грн. 
Отже, вимоги про відшкодування на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 10039,77 грн. суд вважає обґрунтованими та задовольняє їх.
Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, позивач був позбавлений можливості користуватися належним йому транспортним засобом протягом тривалого часу, був вимушений звертатися до страхової компанії, проводити експертне дослідження, звертатися до суду для захисту свого порушеного права, що спричинило йому душевні переживання, порушення звичного способу життя, необхідність витрачати додатковий час та зусилля для відновлення свого майнового становища.
Враховуючи характер правопорушення, тривалість негативних наслідків для позивача, обсяг моральних страждань, ступінь вини відповідача, а також керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди 6205 грн. є співмірним характеру заподіяних моральних страждань, а тому підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується матеріалами справи. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, зазначена сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, позивачем понесено витрати, пов`язані з проведенням транспортно-товарознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу, у розмірі 5000 грн, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами. Зазначене дослідження було проведено з метою визначення розміру матеріальної шкоди, його висновок використаний судом як доказ при вирішенні спору, а тому такі витрати є необхідними витратами, пов`язаними з розглядом справи, та відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також стягнення судових витрат є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 10039,77 грн., в рахунок моральної шкоди суму у розмірі 6205 грн., а всього 16244,77 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмір 1211,20 грн. та витрати за проведення транспортно-товарознавчого дослідження автомобіля у розмірі 5000 грн., а всього 6211,20 грн. 
Копію рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Третя особа : ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», код ЄДРПОУ - 20782312, місцезнаходження за адресою : 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 6.

Суддя: Ю. В. КОЗЛОВ