Справа № 675/1434/26 
Провадження № 2-о/675/67/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" вересня 2026 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - 
судді Демчука П.В., 
з участю: секретаря судового засідання Григор`євої О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Ізяслав цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :
02 вересня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 .
В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє відносно неї психологічне насильство, яке проявляється в в тому, що ОСОБА_2 не залишає заявницю у спокої, весь час її переслідує, ходить за нею, вчиняє дрібне хуліганство. Заінтересована особа систематично вживає алкогольні напої та веде антисоціальний спосіб життя. Дане насильство проявляється у погрозах життю та здоров`ю, застосуванню нецензурної лексики образливого характеру, вчинення хуліганських дій щодо заявниці. Відносно заінтересованої особи виносились адміністративні стягнення за вчинення домашнього насилля протягом 2025 року, а також у 2025 році була порушена кримінальна справа за вчинення домашнього насилля. На даний час ОСОБА_2 являється військовослужбовцем, прийшов у відпустку та знову продовжує далі вчиняти дії, які призводять до здійснення домашнього насильства. У зв`язку з цим заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів та кривдник притягувався до адміністративної і кримінальної відповідальності, однак протиправні діяння не припинив, продовжує переслідувати її, погрожувати їй.
За таких обставин, ОСОБА_1 просить суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк шість місяців обов`язки: заборона наближатися на відстань до місця проживання заявниці за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона особисто чи через третіх осіб вести листування, телефонні переговори із заявницею, або контактувати з нею особисто або через інші засоби зв`язку та третіх осіб.
Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03вересня 2026 року прийнято заяву ОСОБА_1 до розгляду за правилами окремого провадження та призначено судове засідання по справі.
У судове засідання заявниця ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності та просить суд її задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, в телефонному режимі суд повідомив, що проти задоволення заяви заперечив. Вказав, що на даний час він жодних протиправних дій щодо ОСОБА_1 не вчиняє.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.
Судом встановлено, що заявниця та заінтересована особа перебували у шлюбі, зареєстрованому 17 травня 2023 року Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що складено відповідний актовий запис № 74. 
Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2025 р. шлюб розірвано. Рішення суду набрало законної сили.
Від шлюбу заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дітей не мають. 
Відповідно до вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року в справі № 675/837/25, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки. 
Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувано до ОСОБА_2 обмежувальні заходи на строк 2 місяці у виді:
- заборони листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;
- направлення для проходження програми для кривдників.
За клопотанням заявниці судом від Відділення поліції №3 Шепетівського РУП були витребувані матеріали перевірки звернень ОСОБА_1 щодо неправомірних дій ОСОБА_2 відносно заявниці. 
Так, заявниця зверталася 20 серпня 2026 року, 31 серпня 2026 року та 01 вересня 2026 року до відділення поліції № 3 Шепетівського РУП із повідомленнями про неправомірні дії ОСОБА_2 щодо неї та її особистого майна. В результаті проведених перевірок дільничним офіцером поліції було встановлено, що неправомірні дії вчиняв ОСОБА_2 , який, будучи на військовій службі, на декілька днів приїхав у відпустку вчиняв хуліганські дії щодо ОСОБА_1 матеріали перевірок були направлені були направлені керівнику ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки згідно ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення дрібного хуліганства несуть дисциплінарну відповідальність перед командиром військової частини. Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушення підтверджуються фото- та відеоматеріалами. 
Основним нормативно-правовим актом, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, є Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII).
Відповідно до п.п. 3, 7, 9, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правничу допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2229-VIII).
За змістом ч. 1 ст. 21 Закону № 2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.
До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII).
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.
Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України).
Із положень ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України слідує, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.
У заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, в тому числі, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності) (п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України).
Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.
У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).
Із матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняв домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 протягом 2025 року, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної та кримінальної відповідальності.
Факти вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства встановлено постановою суду у справі про адміністративні правопорушення і вироком суду у кримінальній справі.
Врахувавши характер вчинених ОСОБА_2 протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства, взявши до уваги відсутність у нього щирого каяття та нагальну необхідність захисту прав ОСОБА_1 від насильства, суд прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_2 обмежувального припису у вигляді заборони наближатися до місця проживання постраждалої особи, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборони вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
У постановах Верховного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 753/23624/18 (провадження № 61-9012св19) та від 06 лютого 2020 року у справі № 753/8626/19 (провадження № 61-15016св19) зроблено висновок, що суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Наявність таких ризиків підтверджено вищевказаними доказами, з яких убачається факт неодноразового притягнення кривдника до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення неправомірних дій щодо заявниці.
При цьому відповідні судові рішення ОСОБА_2 не оскаржував в апеляційному порядку, отже ним не оспорюються факти вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 .
Верховний Суд неодноразово в своїх постановах звертав увагу на те, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 265, 294, 350-1, 350-8 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.
Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 на строк шість місяців, а саме:
- заборонити ОСОБА_2 наближатися до ОСОБА_1 , а також до її місця проживання за адресою : АДРЕСА_1 ;
- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 або контактувати з нею особисто або через третіх осіб.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити відділ поліцейської діяльності № 3 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Ізяславської міської ради об`єднаної територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники справи:
Заявниця – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , 

Суддя П.В.Демчук