Справа № 991/8673/26
Провадження №11-сс/991/469/26
Слідчий суддя 1 інст. ОСОБА_1 

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
представника заявника - адвоката ОСОБА_6 ,
заявник ОСОБА_7 та прокурор не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 червня 2026 року про повернення скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 червня 2026 року заявнику ОСОБА_7 повернуто скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 26 травня 2026 року у зв`язку з пропуском строку звернення та відсутністю поважних причин для його поновлення. Обчислення заявником відповідного строку з моменту отримання відповіді від НАБУ про відмову уповноваженої особи внести відомості до ЄРДР за його заявою, є помилковим, оскільки оскарження бездіяльності уповноваженої особи органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР передбачає оскарження невчинення дії, яку така особа мала обов`язок вчинити у передбачений строк. Також слідчим суддею встановлено, що скарга не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді у зв`язку з відсутністю предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, так як у ній не зазначено фактичних обставин, які б свідчили про наявність складу злочину, передбаченого ст.364 КК України, а інші діяння, які зазначені у заяві про злочин, не підсудні даному суду. 
06 липня 2026 року за допомогою системи «Електронний суд» до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга заявника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 червня 2026 року, у якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою визнати відсутніми підстави для повернення скарги, передбачені п.2, 3 ч.2 ст. 304 КПК України; направити матеріали скарги до Вищого антикорупційного суду для розгляду скарги по суті. Ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та без належної оцінки змісту його заяви і скарги. 26 травня 2026 року він звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним використанням земель комунальної власності, можливим зловживанням владою, службовою недбалістю, конфліктом інтересів, незаконним впливом на діяльність органу місцевого самоврядування за можливого сприяння народного депутата України ОСОБА_8 . 24 червня 2026 року він отримав лист НАБУ, у якому фактично повідомлено про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за його заявою, з посиланням на нібито відсутність достатніх правових підстав, а також про направлення заяви до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області. 30 червня 2026 року, тобто на шостий день після отримання листа НАБУ від 24 червня 2026 року, ним подано скаргу до Вищого антикорупційного суду з клопотанням про поновлення строку звернення, якщо слідчий суддя вважатиме його пропущеним. На його думку, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає можливості проведення органом досудового розслідування попередньої оцінки достатності доказів до внесення відомостей до ЄРДР. На цій стадії достатнім є наведення обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не доведення всіх елементів складу злочину чи остаточне встановлення кола винних осіб. КПК України не передбачає такої форми реагування на заяву про кримінальне правопорушення як заміну внесення відомостей до ЄРДР листом про відсутність підстав. Направлення матеріалів до органу поліції також не усуває бездіяльності НАБУ, оскільки у заяві були наведені обставини, які, щонайменше на рівні первинної перевірки в межах кримінального провадження, вказували на можливу причетність особи, яка належить до спеціального суб`єктного складу для цілей антикорупційної підслідності та підсудності. Повернення його скарги в ситуації, коли він отримав фактичну відмову НАБУ лише 24 червня 2026 року та звернувся до суду 30 червня 2026 року, не відповідає завданням кримінального провадження та принципу забезпечення права на оскарження процесуальної бездіяльності, є надмірно формальним. Просить визнати апеляційну скаргу поданою в межах строку апеляційного оскарження, оскільки ухвала постановлена без його виклику та участі, тому відповідно до ч.3 ст.395 КПК України строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду - 30 червня 2026 року, а останній день п`ятиденного строку апеляційного оскарження припав на неробочий день - 05 липня 2026 року, у зв`язку з чим останнім днем такого строку є 06 липня 2026 року.
У судовому засіданні представник особи, яка подала апеляційну скаргу, - адвокат ОСОБА_6 доводи, які зазначено у апеляційній скарзі, підтримала та просила її задовольнити.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, заявник ОСОБА_7 та прокурор не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду та про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України неявка учасників судового провадження, які повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника, дослідивши матеріали апеляційного провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків. 
Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена, у тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо: 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
У випадку невнесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР згідно заяви, яка була подана 26 травня 2026 року і, відповідно, ненадання після 27 травня 2026 року заявнику витягу з ЄРДР заявник мав право оскаржити таку бездіяльність протягом 10 дів, тобто до 08 червня 2026 року. Зважаючи на те, що ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність 30 червня 2026 року, строк подання скарги він пропустив. 
Щодо висновку слідчого судді про відсутність підстав для поновлення строку на подання скарги, то колегія суддів вважає його правильним. 
Так, під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК України строк. Слідчий суддя зазначив, що обчислення відповідного строку з моменту отримання відповіді від НАБУ, зі змісту якої заявник дізнається про відмову уповноваженої особи внести відомості до ЄРДР за його заявою, є помилковим; такий підхід не відповідає змісту ст.214 та ст.303 КПК України, оскільки оскарження бездіяльності уповноваженої особи органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР передбачає оскарження у виді невчинення дії, яку така особа мала обов`язок вчинити у передбачений строк, а не рішення уповноваженої особи, щодо фактичної відмови у внесенні відомостей до ЄРДР. 
Тому колегія суддів вважає, що були підстави для прийняття рішення слідчим суддею про повернення скарги у відповідності до п.2 ч.2 ст.304 КПК України. 
Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді, що вказана скарга не підсудна Вищому антикорупційному суду, оскільки за таких обставин він не мав права постановляти рішення у частині вирішення клопотання щодо поновлення строку на її подання. Прийняття рішення з підстав, які виключають одна одну: і п.2 і п.3 ч.2 ст.304 КПК України, є суперечливим. Разом з тим, колегія суддів вважає, що заявник ОСОБА_7 навів достатні відомості та обставини, які свідчать про підсудність даної скарги Вищому антикорупційному суду: суб`єктів, кваліфікацію дій, розмір шкоди та інші, які спростовують висновки слідчого судді у цій частині. При цьому, у п.20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України зазначено, що у разі об`єднання в одному провадженні матеріалів досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні провадження, підсудні Вищому антикорупційному суду, судове провадження здійснює Вищий антикорупційний суд, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду. Слідчим суддею рішення про виділення в окреме провадження скарги в частині не корупційних криміналних правопорушень не приймалося.
Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни правильного по суті рішення з одних лише формальних міркувань. 
Згідно з ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має, у тому числі, право залишити ухвалу без змін.
Керуючись ст.7, 8, 26, 115, 303, 304, 306, 404, 405, 407, 419, 422, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 червня 2026 року про повернення скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 червня 2026 року залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2 

судді: ОСОБА_3 

ОСОБА_4