Справа № 541/2683/26
Номер провадження 2-а/541/44/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
04 вересня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вірченко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,
позивача      ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1  звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги наступним. 22 червня 2026 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7420731, згідно якої позивач допустив порушення п.п. 9.2.б ПДР України, та прийнято рішення про накладення штрафу за ч. 2 ст. 122 КУпАП в сумі 510 грн. Позивач вважає, що спірна постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП є протизаконною та необґрунтованою. Зауважує, що вказані в постанові обставини щодо часу та місця правопорушення (вул. Гоголя, 199 о 12:47:25 та вул. Миргородських Дивізій, 1 о 12:47) є взаємовиключними та суперечать матеріалам відеофіксації, згідно з якими автомобіль у цей час рухався по вул. А. Карбана (Миргородських Дивізій) та здійснив поворот ліворуч, а не праворуч. Крім того, позивач вказує на перейменування вул. Миргородських Дивізій, яка з вересня 2023 року переіменована на «Анатолія Карбана». Оскаржуваний акт містить посилання на неіснуючі підпункти ПДР України (п.п. 9.2, 9.2 «б»), винесений без урахування дорожньої обстановки та з порушенням вимог ст. 283 КУпАП і принципу правової визначеності, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Просив оскаржувану постанову визнати протиправною та скасувати.
Представник ГУНП у Полтавській області надав відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи наступним. 22 червня 2026 року о 12.47 год в м. Миргороді по вул. Миргородських Дивізій, 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому не увімкнув відповідний покажчик повороту при зміні напрямку руху, а саме - правий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР. Пунктом 9.2 «б» ПДР визначено, що, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку поворотом або розворотом. Вищезазначене адміністративне правопорушення зафіксовано відеозаписом з відеореєстратора поліцейського автомобіля, а саме з початку відеозапису VID-20260626 - WA0007. На 00.10 хв. відеозапису export-iopag зафіксовано процедуру розгляду справи. На 00.10.30 хв. відеозапису export-iopag зафіксовано роз`яснення позивачу його прав та обов`язків відповідно до Конституції України та КУпАП. Постанова серії ЕНА № 7420731 від 22 червня 2026 року складена відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395. На його думку факт вчинення правопорушень є доведеним, немає жодних підстав для скасування постанови. Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивачем не надано жодного доказу на спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові (а.с. 29-32).
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Зазначив, що о 12:47:25 його автомобіль перебував за адресою: вул. А. Карбана, 1Д, де лише розпочинав рух у напрямку вул. А. Карбана, 1. З 12:47:26 транспортний засіб рухався прямо по вул. А. Карбана, 1, а в період з 12:47:45 здійснив маневр повороту ліворуч на вул. Гоголя без порушень Правил дорожнього руху. Таким чином, у вказаний в постанові час автомобіль здійснив маневр повороту ліворуч, а не праворуч, як помилково стверджує відповідач. Крім зазначеного, поліцейський, який розглядав справу про адміністративне правопорушення, не представився, не зазначив про початок розгляду вказаної справи. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час повідомлений належним чином.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.
Постановою від 22 червня 2026 року серії ЕНА № 7420731 ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грнза порушення п. 9.2.б ПДР за те, що 22 червня 2026 року о 12.47 год в м. Миргороді по вул. Миргородських Дивізій, 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР (порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом), ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).
Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, в тому числі визначені ч. 2 ст. 122 Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як передбачає ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністрації, правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному закон порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність, адміністративного правопорушення, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач оспорює факт вчинення ним адміністративного правопорушення, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте жодного доказу на обґрунтування своєї позиції, порушення працівниками поліції порядку розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності та порушення права позивача на захист до суду не надав.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
У відповідності з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідачем суду було надано відеозапис з фіксацією керування позивачем транспортним засобом, який при повороті праворуч по вул. Миргородськтх дивізій, 1 (А. Карбана, 1) не увімкнув відповідний покажчик повороту, а саме - правий покажчик повороту. Відеозапис оглянуто в судовому засіданні, на ньому зафіксовано факт виконання привороту праворуч без увімкнення правого покажчика повороту. При цьому, інспектором поліції роз`яснені позивачу його права, повідомлено, яке порушення ним допущено, запропоновано переглянути відеозапис правопорушення.
Під час перегляду відеозапису, наданого відповідачем, у суду не винило сумніву, що позивач не увімкнув правий покажчик повороту при виконанні маневру повороту праворуч по вул. Миргородський дивізій, 1, чим порушив п. 9.2.б Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.
П. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353 встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п. 9.2.б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, а саме – порушення вимог п.п. 9.2.б ПДР України, інспектор Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Решітько Р.М. 22 червня 2026 року розглянув адміністративну справу за адресою: вул. Гоголя, 199, м. Миргород, Полтавська область (місце зупинки транспортного засобу). Ним було прийнято рішення про винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн накладено на позивача в межах санкції статті, встановленої ч. 2 ст. 122 КУпАП.
З приводу доводів позивача, зазначених у позовній заяві щодо розбіжності у часі, вказаному в постанові серії ЕНА № 7420731, та фактичного місця вчинення правопорушення, суд зазначає наступне. 
Згідно з положеннями статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Ст. 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
У рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні ч. 1 ст. 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення (пункт 2.4 мотивувальної частини рішення).
Отже, не слід ототожнювати поняття «місце вчинення адміністративного правопорушення» та «місце розгляду справи про адміністративне правопорушення».
З оскаржуваної постанови та відеозаписів, доданих до відзиву на позовну заяву, об`єктивно встановлено, що позивач як водій, керуючи транспортним засобом, при зміні напрямку руху – виконанні повороту праворуч на вул. Миргородських дивізій, 1, не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку та здійснив подальший рух, а при повороті ліворуч на вул. Гоголя покажчик повороту був ввімкнений. Зупинка транспортного засобу працівниками поліції та розгляд справи про адміністративне правопорушення відбулися за адресою: вул. Гоголя, 199, м. Миргород, Полтавська область. На відеозаписі працівники поліції пояснили позивачу, що він не увімкнув покажчик при повороті праворуч, через що його і було зупинено. Таким чином, доводи позивача про неконкретність змісту постанови: не зазначення дій, які він виконав без подання сигналу світловими покажчиками повороту, конкретного місця вчинення адміністративного правопорушення та порушення його права на розгляд справи у відповідності до вимог законодавства, захист від конкретного обвинувачення не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.
Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову.
Судом встановлено, що відповідачем надані беззаперечні докази, які підтвердили правомірність його дій, а також факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме – надано відеозапис, на якому зафіксований факт порушення позивачем п.п. 9.2.б ПДР. Оскаржувана постанова містить інформацію про відеофіксацію правопорушення, в п. 7 вказаної постанови зазначено, що до неї додається відео з нагрудної бодікамери 907323, з відеореєстратора службового автомобіля 1961, яке було надано суду. 
Думка позивача, що при винесенні оскаржуваної постанови порушено порядок розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, порушені його права, передбачені законом, спростовується відеозаписом, на якому зафіксовано роз`яснення інспектором прав позивача, передбачених положенням КУпАП. 
На підставі вищезазначеного, судом встановлено, що в діях позивача є порушення п.п. 9.2.б ПДР та наявні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 22 червня 2026 року серії ЕНА № 7420731 є законною, обґрунтованою, винесеною інспектором Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області у межах своїх повноважень, з дотриманням вимог ст.ст. 280, 283 КУпАП, а тому постанову необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.
Керуючись ст.ст. 5, 6, 71, 160-163 КАС України, суд 

вирішив:

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 09 вересня 2026 року.

Суддя: | | О. М. Вірченко