Справа №932/13939/25
Провадження №2/932/4317/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2026 року м. Дніпро
Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Цитульський В.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернувся представник ТОВ «ВІН ФІНАНС» з позовом до ОСОБА_1 і просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 23 374,22 грн. та судові витрати.
Доводи позивача викладені у позові. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що позивачем набуто право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 367240 від 18.10.2018, відповідно до укладеного з попереднім кредитором ТОВ «Авентус Україна» Договору факторингу № 1 від 12.04.2018 та Реєстру прав вимог № 13 від 18.02.2019. Однак, відповідач в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання не виконав, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ВІН ФІНАНС», ні на рахунок попереднього кредитора. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаної вище суми заборгованості в судовому порядку. 
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Фактичні обставини встановлені судом. 
18.10.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 367240, який підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
Згідно з істотними умовами Договору, сума кредиту становить 4000,00 грн, строк кредитування 30 днів. Кредит надається клієнту в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника. 
Факт надання кредиту та перерахування грошових коштів відповідачу підтверджується довідкою про ідентифікацію позичальника від 18.10.2018 та інформаційним листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» № 5590-ВП від 07.05.2025, відповідно до яких на виконання умов кредитного договору 18.10.2018 року було здійснено успішний переказ коштів у сумі 4000,00 грн на картку позичальника (маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 157801, транзакція creditplus-811718). При цьому підписання договору зі сторони позичальника та підтвердження отримання коштів було здійснено за допомогою одноразового ідентифікатора A770524, відправленого на фінансовий номер телефону позичальника ( НОМЕР_2 ). 
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») було укладено Договір факторингу № 1. Згідно з Витягом з Реєстру прав вимог № 13 від 18.02.2019 до Договору факторингу № 1 відповідач ОСОБА_1 є боржником за кредитним Договором № 367240 від 18.10.2018. 
Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 367240 від 18.10.2018 заборгованість ОСОБА_1 становить 23 374,22 грн, з якої: основний борг – 4000,00 грн, заборгованість за процентами – 2160,00 грн, пеня і штрафи – 10800,00 грн, інфляційні втрати (за період з 23.02.2019 по 23.02.2022) – 3905,35 грн, 3% річних (за період з 23.02.2019 по 23.02.2022) – 1608,87 грн.
Норми права застосовані судом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. 
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 627, 629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальним законодавчим актом, спрямованим на захист прав споживачів у правовідносинах із кредитодавцями. Відповідно до частини 3 статті 21 цього Закону, сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована споживачу за порушення його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за цим договором (або подвійної суми залежно від редакції та умов договору).
Крім того, суд, згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України, має право зменшити розмір неустойки, якщо вона значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Висновки суду.
Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 526, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання коштів Відповідачем підтверджується матеріалами справи, доказів повернення основної суми боргу суду не надано. Таким чином, вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 000,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. 
Щодо вимог про стягнення процентів у розмірі 2 160,00 грн, суд зазначає, що вони відповідають умовам договору та підлягають стягненню у повному обсязі, оскільки не перевищують розумних меж та обґрунтовані розрахунком.
Щодо стягнення пені та штрафів у загальному розмірі 10 800,00 грн, суд зазначає наступне. 
Згідно зі ст. 3 та ст. 509 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», суд має право зменшити розмір неустойки, якщо вона є явно завеликою порівняно із сумою основного боргу та збитками кредитора. 
Заявлена сума до стягнення пеня та штрафи - 10 800,00 грн більш ніж у 2,5 раза перевищують суму основного боргу (тіла кредиту — 4 000,00 грн), що створює надмірний майновий тягар для споживача та порушує принципи справедливості і пропорційності. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені та штрафів до розміру основного боргу (тіла кредиту), тобто до 4 000,00 грн.
Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат 3 905,35 грн та 3% річних 1 608,87 грн, нарахованих за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, суд зазначає, що ці нарахування є правомірними, відповідають вимогам ст. 625 ЦК України та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню підлягає основна сума боргу у розмірі 4 000,00 грн, проценти у розмірі 2 160,00 грн, пеня (з урахуванням зменшення) у розмірі 4 000,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 905,35 грн та 3% річних у розмірі 1 608,87 грн, а всього — 15 674,22 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1624,41 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, стає предметом судового розгляду за умови подання відповідного попереднього (орієнтовного) розрахунку. Хоча позивач у попередньому розрахунку послався на детальний опис робіт, у якому було зазначено вартість окремих послуг, сама по собі наявність такого опису, складеного та підписаного виключно адвокатом без надання інших первинних документів, не є достатньою підставою для їх стягнення. За відсутності належного документального підтвердження реальності понесення таких витрат та їх узгодженості між сторонами договору, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог у цій частині.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДР 38750239) заборгованість за кредитним договором № 367240 від 18.10.2018 року у загальному розмірі 15674,22 грн., яка складається з:суми основного боргу – 4000 грн., суми боргу за процентами – 2160,00 грн., суми боргу за пенею – 4000 грн., суми інфляційних втрат - 3 905,35 грн., суми 3% річних - 1 608,87 грн. 
В іншій частині вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДР 38750239) судовий збір у розмірі 1624,41 грн. 
У задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 28.07.2026.

Суддя: В.І.Цитульський