Справа № 752/11199/26 
Провадження № 2/752/10670/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

14.09.2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Данілової Т.М.
з участю секретаря Веселовскої А.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором надання коштів у кредит № 8717365 від 01.12.2024 у розмірі 20 150,00 грн та судового збору в сумі 2 662,40 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 01.12.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) в електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, укладено Кредитний договір № 8717365. Кредитні кошти надані шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача з використанням реквізитів його електронного платіжного засобу.
27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/03/25, за умовами якого Первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до боржників, включених до Реєстру боржників, у тому числі до відповідача. Перехід права вимоги відбувся в момент підписання сторонами Акта приймання-передачі відповідного Реєстру боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 3 від 23.04.2025, позивач набув права вимоги до відповідача на суму 20 150,00 грн, з яких: 6 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 195,00 грн - заборгованість за відсотками; 11 700,00 грн - заборгованість за пенею; 1 755,00 грн - комісія за надання кредиту.
Позивач зазначив, що відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором не виконав, а після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості ні на користь позивача, ні на користь Первісного кредитора. З моменту набуття права вимоги позивачем не нараховувалося будь-яких додаткових штрафних санкцій.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 травня 2026 року в даній справі відкрито провадження, справу визнано малозначною та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликалися.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
01.12.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) в електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, укладено Кредитний договір № 8717365. Кредитні кошти надані шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача з використанням реквізитів його електронного платіжного засобу.
27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/03/25, за умовами якого Первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до боржників, включених до Реєстру боржників, у тому числі до відповідача. Перехід права вимоги відбувся в момент підписання сторонами Акта приймання-передачі відповідного Реєстру боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 3 від 23.04.2025, позивач набув права вимоги до відповідача на суму 20 150,00 грн, з яких: 6 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 195,00 грн - заборгованість за відсотками; 11 700,00 грн - заборгованість за пенею; 1 755,00 грн - комісія за надання кредиту.
Відповідно до ст. 205, 207 ЦК України, ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, підписаний одноразовим ідентифікатором, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Судом встановлено, що Кредитний договір № 8717365 укладений відповідачем в електронній формі, а кредитні кошти перераховані на банківський рахунок відповідача з використанням реквізитів його електронного платіжного засобу.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що на підставі Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 та Реєстру боржників № 3 від 23.04.2025 право грошової вимоги за Кредитним договором № 8717365 до відповідача перейшло від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до позивача. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, неотримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості, а лише зберігає за ним право на погашення заборгованості первісному кредитору, чим відповідач не скористався.
Відповідач зазначених обставин не оспорив, відзиву не подав, доказів на спростування факту укладення договору, отримання кредитних коштів чи виконання зобов`язань з їх повернення не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти, розмір і порядок сплати яких встановлюються договором. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений договором строк, а відповідно до ст. 610-612 ЦК України невиконання зобов`язання у визначений строк є порушенням, яке тягне передбачені договором або законом наслідки.
Оскільки відповідач взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором не виконав, а наданий позивачем розрахунок заборгованості за основною сумою боргу (6 500,00 грн) та договірними процентами за користування кредитними коштами (195,00 грн) відповідач не спростував і власного розрахунку суду не надав, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог у цій частині на загальну суму 6 695,00 грн.
Щодо вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1 755,00 грн, суд зазначає таке.
За загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами 2, 3 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про споживчий кредит будь-які збори, відсотки, комісії, платежі за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Дія цього положення не поширюється на випадки, коли надання окремої послуги, за яку встановлюється плата, обумовлене вимогами законодавства та/або порядком надання і погашення кредиту передбачає деякі додаткові послуги. Згідно з ч. 2 цієї статті кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про споживчий кредит будь-які платежі за дії, які не є послугою, а є передумовою надання кредиту.
Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (з 10.06.2017 року) щодо оплатності послуги з надання кредиту, сплату якої вимагає позивач, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
До цього зводяться висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19.
Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої комісії за надання кредиту в розмірі 1 755,00 грн відсутні.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за пенею у розмірі 11 700,00 грн, суд зазначає таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача пені, нарахованої за прострочення зобов`язання, яке виникло з договору про надання фінансового кредиту, в період дії в Україні воєнного стану, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 пені в розмірі 11 700,00 грн. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року в справі № 183/7850/22.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково - на суму 6 695,00 грн з 20 150,00 грн заявлених вимог (33,23 %), сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позову, що становить 884,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 204, 205, 207, 215, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 610-612, 625, 626, 628, 639, 1054, 1082 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», статтями 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 134, 137, 141, 175, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 274, 276, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (07400, Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, код ЄДРПОУ 35625014, IBAN НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») за Кредитним договором № 8717365 від 01.12.2024 заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6 500,00 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 195,00 грн та судовий збір у розмірі 884,60 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя