308/9975/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, відносно якої складено протокол, розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу поліції №1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 документ, що посвідчує особу: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер платника податків невідомий, за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №707002 від 30.06.2026 року за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з даними протоколу 30.06.2026 року близько 03:20 год. за адресою м. Чоп вул. Йосипа Бокшая, буд.1, парковка біля магазину «Шпар», громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки LAND ROVER FREELANDER 2 н.з. НОМЕР_2 вчинив дорожньо-транспортну пригоду та покинув місце події, внаслідок чого працівники поліції були змушені вчиняти розшукові дії до встановлення особи водія та авто, чим порушив п.2.10 а ПДР. Дії водія кваліфіковано за ст.122-4 КУпАП.
На доведення вини  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 122-4 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №707002 від 30.06.2026 року додано копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №706991 від 30.06.2026 року, схему місця ДТП, копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 30.06.2026 року, копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 30.06.2026 року, рапорт інспектора СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції Риган М. від 30.06.2026 року, довідку про наявність посвідчення водія, довідку про належність транспортного засобу. В свої письмових поясненнях від 06.07.2026 громадянин ОСОБА_1 зазначає, що мав намір припаркувати транспортний засіб на вільне паркомісце заднім ходом, однак в темний період доби проявив неуважність і здійснив наїзд на інший автомобіль, через пізній час не телефонував на 102, адже знав, що такий транспортний засіб належить його сусіду, тому пішов додому і хотів зранку відшкодувати завдану шкоду, проте не встиг цього зробити. В своїх письмових поясненнях від 30.06.2026 громадянин ОСОБА_2 вказує, що прийшовши на парковку, побачив своє авто пошкодженим іншим, невідомим транспортним засобом.
У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, причин неявки суду не повідомив, жодних заяв або клопотань на час розгляду справи від особи, якій інкримінується вчинення даного адміністративного правопорушення, до суду не надходило.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження. Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.
Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306. Пунктом 2.10.а ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи вжиття розшукових заходів працівниками поліції, доходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, вважаю, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ст. 122-4 КУпАП. Відповідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Враховуючи викладене та керуючись, ст.ст.40-1,122-4, 283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 документ, що посвідчує особу: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер платника податків невідомий, на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять грн. 60 коп.) гривні.
Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що відповідно до положень ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, в порядку, встановленому законом, у порядку якого з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
Суддя Ужгородського міськрайонного суду 
Закарпатської області       І.В.Логойда