ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 серпня 2026 року справа №200/1955/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Пивовар І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2026 року (головуючий суддя І інстанції – Михайлик А.С.), складену в повному обсязі 26 травня 2026 року, у справі № 200/1955/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2023 у цій справі адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. 
Зазначеним рішенням зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум пенсію ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області” від 24.01.2023 № 33/25-223 про розмір грошового забезпечення.
Рішення набрало законної сили 24.10.2023.
Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2023 у справі №200/1955/23 із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області” від 24.01.2023 № 33/25-223 про розмір грошового забезпечення, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 480 398,13 грн.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2026 року заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення задоволено. 
Змінено спосіб і порядок виконання рішення суду від 13.07.2023 у справі № 200/1955/23 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області” від 24.01.2023 № 33/25-223 про розмір грошового забезпечення, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 480 398 (чотириста вісімдесят тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 13 коп.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу в якій просило її скасувати та відмовити у задоволенні клопотання позивача про заміну способу виконання судового рішення.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що зміна способу виконання рішення суду із зобов`язання здійснити виплату заборгованості пенсійних виплат на стягнення конкретної суми цієї заборгованості з визначенням певного періоду, є зміною рішення по суті та не призведе до відновлення порушеного права позивача 
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Нормами частини третьої зазначеної статті передбачено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Частиною 3 статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу (частина 9 статті 382-3 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частиною 3 статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Суд зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/1955/23 стосується пенсійних виплат, набрало законної сили. Вказане рішення залишається невиконаним.
Як зазначає Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в апеляційній скарзі, рішення суду є виконаним в частині перерахунку пенсії.
Однак, судами встановлено, що у зв`язку з невиконання рішення суду від 13 липня 2023 року у справі № 200/1955/23 в частині виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії, більше двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є підстави для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з відповідача нарахованої суми заборгованості по пенсії у розмірі 480 398,13 грн.
Зважаючи на тривале невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/1955/23 щодо виплати позивачу заборгованості по пенсії, а також наявність обставин, що істотно ускладнюють його виконання, суд доходить висновку про наявність підстав для зміни способу виконання цього рішення в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сплатити заборгованість у розмірі 480 398,13 грн. на стягнення цієї суми
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2026 року у справі № 200/1955/23 – залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2026 року у справі № 200/1955/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17 серпня 2026 року. 

Судді А.В. Гайдар 
Е.Г. Казначеєв
І.В. Пивовар