справа № 492/966/26
провадження № 2-о/492/46/26

РІШЕННЯ
Іменем України

16 вересня 2026 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Череватої В.І.,
за участю секретаря судового засідання Гамурар І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області, Теплицької сільської ради про встановлення факту родинних відносин та факту проживання однією сім`єю, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою в якій просить суд встановити факт родинних відносин та факт проживання однією сім`єю, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводилася матір`ю заявника, а також просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з його матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент її смерті, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, до якої входить житловий будинок загальною площею 49,60 кв.м., та земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (до змін – АДРЕСА_2 ). Після смерті спадкодавця, заявник звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не зміг через відсутність факту родинних відносин між померлою ОСОБА_2 і заявником ОСОБА_1 . Так, прізвище померлої вказано « ОСОБА_3 », однак згідно Свідоцтва про смерть прізвище померлої зазначено як « ОСОБА_4 », у зв`язку з чим заявник змушений звернутися до суду з зазначеною заявою.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Арцизького районного суду Одеської області Череватій В.І.
Ухвалою суду від 22 червня 2026 року, прийнято заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Арцизька державна нотаріальна контора Одеської області, про встановлення факту родинних відносин та факту проживання однією сім`єю та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження. 
Ухвалою суду від 22 липня 2026 року, залучено в якості заінтересованої особи Теплицьку сільську раду (ЄДРПОУ: 04377428, адреса: 68421, вул. Центральна, буд. 135, с. Теплиця Болградського району Одеської області) до участі у цивільній справі № 492/966/26 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Арцизька державна нотаріальна контора Одеської області про встановлення факту родинних відносин та факту проживання однією сім`єю. Витребувано від Болградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Одеського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: 68702, Одеська область, Болградський район, м. Болград, вул. Поштова, буд. 43: повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 163 від 12 листопада 1962 року, складений Виконавчим комітетом Городненської сільської ради Болградського району Одеської області. Витребувано від Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: вул. Будівельників, буд. 15 - Б, м. Арциз Болградського району Одеської області, 68404) належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Міхова М.В. в судове засідання не з`явилися, від представника заявника адвоката Міхової М.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява, в якій просив розглянути справу за його відсутності.
Представник заінтересованої особи Теплицької сільської ради про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи.
Щодо встановлення факту родинних відносин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 12 травня 2003 року Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я та по-батькові заявника українською мовою зазначені « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , російською мовою заявник значиться як « ОСОБА_5 ». 
Постановою державного нотаріуса Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. від 13.05.2026 року № 239/02-14, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця та спадкоємця в правовстановлюючих документах. Так, згідно копії свідоцтва про народження, прізвище померлої матері заявника вказано « ОСОБА_3 », однак, згідно копії свідоцтва про смерть, її прізвище вказано як « ОСОБА_4 », відповідно до копії паспорта громадянина України, прізвище спадкоємця зазначено як « ОСОБА_3 ». 
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18 квітня 2026 року ОСОБА_1 , заявник у справі, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його прізвище, ім`я та по-батькові зазначені як « ОСОБА_1 », його матір`ю зазначена « ОСОБА_6 ».
ОСОБА_2 , яка доводилася матір`ю заявника, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 04 липня 2019 року.
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 24 серпня 1957 року, « ОСОБА_7 » народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 28 серпня 1957 року, « ОСОБА_8 , 1938 року народження та « ОСОБА_7 », 1934 року народження, уклали шлюб 28 серпня 1957 року. Після укладення шлюбу « ОСОБА_9 » прийняла прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ». 
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 19 серпня 2026 року, встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками ОСОБА_1 зазначені в пункті відомості про батька « ОСОБА_10 », відомості про матір « ОСОБА_11 ». Також, в розділі «Виправлення, внесені до відомостей актового запису» в пункті «Відомості про матір: По батькові ОСОБА_12 змінено на ОСОБА_13 ». Відомості про зміни актового запису внесено до Реєстру: 09 квітня 2026 року реєстратором Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до вимог частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт родинних відносин між ним та його померлою матір`ю для оформлення права на спадщину, отже встановлення родинних відносин між заявником та його померло ю матір`ю породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням родинних відносин законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, в судовому засіданні встановлено, що спір про встановлення даного факту відсутній.
Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту родинних відносин, а в судовому засіданні доведений факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме факт того, що ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 доводилася матір`ю ОСОБА_1 , заявника у справі, а розбіжності в написанні прізвища заявника та його померлої матері в правовстановлюючих документах, суд пов`язує з неуважністю осіб, які видавали вищевказані документи.
Щодо встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 04 липня 2019 року. 
Матір`ю заявника значиться ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
За життя ОСОБА_2 належали земельна ділянка та житловий будинок.
Як вбачається з копії довідки, виданої Веселокутським старостинським округом Теплицької сільської ради № 03-10/187 від 25.05.2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно доводився рідним сином померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до запису в Погосподарській книзі № 1.
Як вбачається з копії довідки, виданої Веселокутською сільською радою № 109 від 17 лютого 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_3 по день її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство. 
Відповідно до копії заповіту від 26.07.1991 року, ОСОБА_2 заповіла належний їй житловий будинок « ОСОБА_5 ». 
Відповідно до копії акту Веселокутського старостинського округу Теплицької сільської ради від 25.05.2026 р., свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили, що дійсно в період з 01 червня 2018 року по 25 травня 2026 року, тобто після смерті ОСОБА_2 , її син ОСОБА_1 постійно приїжджає до с. Веселий Кут Болградського (Арцизького) району Одеської області, доглядає за будинком покійної матері, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , сплачує комунальні послуги, користується речами, предметами домашнього вжитку покійної матері, які знаходяться у вказаному будинку. Також у зазначений період часу в його розпорядженні знаходиться оригінал державного акту на право приватної власності на землю, що належала за життя ОСОБА_2 . 
Згідно відповіді старости Веселокутського старостинського округу Теплицької сільської ради № 05-07/23 від 11 червня 2026 року, встановлено, що відповідно до записів у Погосподарських книгах №1 с. Веселий Кут за 1986-2031 роки, а також в книгах за 1965-1985 роки за адресою: АДРЕСА_3 Кут, проживала сім`я ОСОБА_3 , але записи до 2015 року велись російською мовою. Відповідно до записів в реєстраційних книгах, родина ОСОБА_3 була зареєстрована за зазначеною адресою. 
Як вбачається з копії витягу з реєстру територіальної громади від 08.06.2026 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . 
Відповідно до постанови державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. № 239/02-14 від 13 травня 2026 року заявнику у справі, повідомлено, що оформити спадщину за заповітом на майно померлої не є можливим у зв`язку з тим, що відсутні документи, які є доказом того, що спадкодавець ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 та рекомендовано звернутися до суду.
Як вбачається з копії спадкової справи № 151/2026, заведеної 05.05.2026 року після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , крім заявника, інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 , відсутні. 
Фактично заявник ОСОБА_1 постійно проживав разом із матір`ю -спадкодавицею в будинку АДРЕСА_3 з 2018 року і до дня смерті ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи. 
У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник не зверталася до нотаріальних органів із заявою про відмову від прийняття спадщини, тому відповідно до закону є такою, що прийняла спадщину. При цьому, хоча заявник проживала із спадкодавцем без спільної реєстрації, однак наявність реєстрації не ставиться в залежність від факту проживання відповідно до закону в розумінні визначення ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.
Спір про право, в даному випадку, відсутній.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у пунктах 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Згідно із частинами 1 - 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 572/1774/20, провадження № 8679св21.
За змістом п. 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявником доведено факт постійного проживання зі спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, тому він вважається таким, що прийняв спадщину.
Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих заявником достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обґрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.
Отже, метою звернення заявника до суду є встановлення факту його спільного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі частини 3 статті 1268 ЦК України.
Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_2 на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.
Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, а в судовому засіданні доведений факт спільного проживання заявника зі спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку про задоволення заяви та встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавицею ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.
Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.
На підставі статей 29, 1268 - 1269 ЦК України, керуючись статтями 19, 76 - 81, 89, 90, 91, 211, 247, 264 - 265, 268, 273, 293, 315, 316, 319, 354 ЦПК України, суд –

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області, Теплицької сільської ради про встановлення факту родинних відносин та факту проживання однією сім`єю - задовольнити повністю.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , разом з його матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент її смерті. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя        В.І. Черевата