Справа № 591/7058/26
2/950/1145/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  

16 вересня 2026 року м.Лебедин 
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1370-3126 від 25 березня 2024 року.
Позивач зазначив, що 25 березня 2024 року між сторонами в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1370-3126, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 4 500 грн. За умовами договору відповідачка зобов`язалася повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом у визначені договором строки.
Позивач свої зобов`язання виконав та перерахував відповідачці кредитні кошти. Однак відповідачка належним чином умови договору не виконала, кредит не повернула, проценти не сплатила, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 22500 грн, з яких: 4500 грн, заборгованість за основною сумою кредиту, 18000 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі. У заяві вона зазначила, що через складні життєві та матеріальні обставини не має можливості своєчасно виконувати зобов`язання за договором мікрокредитування. Водночас відповідачка вказала, що не відмовляється від виконання своїх зобов`язань та готова погашати заборгованість у межах своїх фінансових можливостей. Також відповідачка подала клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та інших судових витрат, посилаючись на складне матеріальне становище, статус внутрішньо переміщеної особи, зникнення безвісти чоловіка та необхідність самостійного утримання малолітньої дитини.
Представник позивача просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи без повідомлення сторін.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.
Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, якщо від учасників справи не надійшло клопотання про інше.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 16 ЦК України особа може звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 25 березня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1370-3126.
Зміст договору свідчить, що кредитодавець відкрив відповідачці кредитну лінію та надав кредит для задоволення її особистих потреб. Розмір кредиту становив 4 500 грн.
Договір укладено в електронній формі за допомогою вебсайту кредитодавця creditkasa.com.ua. У договорі зазначено дані позичальника, її реєстраційний номер облікової картки платника податків, реквізити платіжного засобу, умови кредитування, строк кредитування, розмір процентної ставки, порядок повернення кредиту та відповідальність за невиконання зобов`язань. Договір підписано відповідачкою шляхом використання одноразового ідентифікатора C3396.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Положеннями статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено можливість укладення електронного договору шляхом прийняття пропозиції та його підписання одноразовим ідентифікатором.
Отже, суд вважає, що договір про відкриття кредитної лінії № 1370-3126 укладений у належній формі, містить істотні умови кредитування та є обов`язковим для виконання сторонами.
Оцінюючи договір як письмовий та електронний доказ, суд враховує, що він містить найменування кредитодавця, дані позичальника, суму кредиту, строк кредитування, порядок нарахування процентів, порядок повернення кредиту, права та обов`язки сторін, а також спосіб електронного підписання.
Відповідачка не заперечила факт укладення договору, не заявила про його недійсність, не вказала на те, що одноразовий ідентифікатор їй не належить, та не надала доказів того, що кредитний договір укладено без її волі.
Суд також дослідив довідку ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування кредиту № 1370-3126 від 25 березня 2024 року.
З довідки вбачається, що 25 березня 2024 року за допомогою платіжної системи LiqPay проведено операцію з видачі кредиту в сумі 4 500 грн. У документі зазначено номер платіжної операції, дату проведення платежу, маскований номер платіжного засобу та суму перерахованих коштів. Зазначений доказ підтверджує фактичне виконання позивачем свого обов`язку щодо надання кредитних коштів відповідачці.
Крім того, суд дослідив платіжну квитанцію, з якої вбачається, що 25 березня 2024 року здійснено операцію на суму 4 500 грн із призначенням платежу «Видача кредитних коштів за договором 1370-3126».
Вказані документи є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою за датою, сумою, номером договору та платіжним засобом. Доказів повернення позивачу кредитних коштів відповідачка не надала.
Згідно з умовами договору кредит надавався строком на 300 календарних днів. Датою повернення кредиту визначено 18 січня 2025 року. Договором передбачено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2,5 відсотка за кожен день користування кредитом.
У пункті 4.14 договору зазначено орієнтовну загальну вартість кредиту в розмірі 38 250 грн, що включає суму кредиту та проценти за користування ним.
Суд дослідив розрахунок заборгованості за договором № 1370-3126 станом на 13 квітня 2026 року.
З розрахунку вбачається, що за відповідачкою обліковується: Основний борг, 4 500 грн.
Залишок процентів, 33 750 грн. Заборгованість за процентами відповідно до статті 625 ЦК України, 0 грн. Заборгованість за комісіями, 0 грн. Заборгованість за штрафами, 0 грн. Загальний розмір заборгованості за розрахунком становить 38 250 грн.
Разом із тим, позивач просить стягнути лише 22 500 грн, з яких 4 500 грн основного боргу та 18 000 грн процентів.
Суд не має права присуджувати більше, ніж просить позивач, оскільки відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог.
Тому суд перевіряє обґрунтованість саме заявленої до стягнення суми 22 500 грн, а не всієї суми, зазначеної у розрахунку.
Розрахунок заборгованості містить послідовне відображення дати видачі кредиту, суми основного боргу, процентної ставки, періоду нарахування процентів, розміру нарахованих процентів та залишку заборгованості.
Відповідачка не надала власного розрахунку, який би спростовував дані позивача, не надала квитанцій про погашення кредиту, банківських виписок або інших доказів виконання зобов`язань. Її заява про складне матеріальне становище не спростовує факту отримання кредиту, умов договору та розміру заявленої заборгованості.
Суд враховує, що відповідачка фактично не заперечує наявність кредитного зобов`язання. Навпаки, у поданій заяві вона зазначила, що не відмовляється від виконання договору та готова погашати борг у межах своїх можливостей.
Такі пояснення підтверджують наявність між сторонами договірних відносин, але не свідчать про виконання відповідачкою грошового зобов`язання.
Складне матеріальне становище особи саме по собі не є підставою для звільнення від повернення отриманого кредиту та сплати передбачених договором процентів. Відповідачка не заявляла вимог про визнання договору недійсним, зміну його умов, розірвання договору або встановлення порядку виконання зобов`язання.
Доводи відповідачки про статус внутрішньо переміщеної особи, зникнення безвісти чоловіка та необхідність утримання дитини суд бере до уваги як обставини її особистого та майнового стану. Однак ці обставини не спростовують установлених судом фактів та не припиняють її обов`язку виконати договір.
Щодо клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Відповідачка просила зменшити витрати на правничу допомогу та інші судові витрати у разі їх заявлення позивачем.
Разом із тим у позовній заяві ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заявлено до стягнення лише судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Вимог про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу позивач не заявляв. Доказів понесення таких витрат до матеріалів справи не подано.
Отже, предмет для зменшення витрат на професійну правничу допомогу відсутній.
Судові витрати у вигляді судового збору підтверджені платіжним документом. З огляду на повне задоволення позову вони підлягають стягненню з відповідачки відповідно до статті 141 ЦПК України.
Оцінивши кожен доказ окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що: факт укладення кредитного договору підтверджений текстом договору та даними про його підписання одноразовим ідентифікатором; факт надання кредитних коштів підтверджений довідкою про перерахування коштів та платіжною квитанцією; умови щодо строку кредитування та процентної ставки підтверджені договором; розмір заборгованості підтверджений розрахунком позивача;
факт невиконання відповідачкою зобов`язань підтверджений відсутністю доказів погашення кредиту; відповідачка не надала доказів, які б спростовували позовні вимоги; заявлена до стягнення сума не перевищує розміру заборгованості, зазначеного у розрахунку позивача.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі в межах заявленої суми.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, статтями 15, 16, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 629, 639, 1049, 1054 ЦК України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26 офіс 407, м. Київ, 01133, рахунок IBAN НОМЕР_2 , банк АБ "УКРГАЗБАНК" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1370-3126 від 25 березня 2024 року в розмірі 22 500 грн, з яких: 4 500 грн, заборгованість за основною сумою кредиту; 18 000 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом, а також витратипо сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн. Всього стягнути - 25162,40 грн.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та інших судових витрат відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя     Роман БАКЛАНОВ