Головуючий І інстанції: Котеньов О.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 р. 	Справа № 520/23991/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Мінаєвої К.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2026, по справі № 520/23991/25
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до  Харківської митниці   
про скасування рішення про коригування митної вартості,

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:
-скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 22.08.2025 № UА807000/2025/000291/2
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2026 позовні вимоги задоволено.
Скасовано рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 22.08.2025 № UА807000/2025/000291/2
Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про ненадання судом першої інстанції оцінки доводам відповідача, що надані до митного оформлення документи для підтвердження митної вартості містили розбіжності, а також в них відсутні всі відомості, необхідні для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. 
На підставі п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судовим розглядом, 03.05.2019, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) та Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт№0305/2019, згідно якого продавець поставляє (продає), а покупець купує товар. Характеристики вказуються в специфікації та інвойсі на кожну поставку.
Відповідно до п. 2.1 Контракту передбачено, що ціни за товар, який продається за цим контрактом, вказані в додатках до цього Контракту та встановлюються в доларах США на умовах FOB – Guangzhou, України, якщо інше не обумовлено в додатках.
Відповідно до п. 2.2 Контракту в ціну товару включено, вартість упаковки, маркування.
Відповідно до п. 3.2 Контракту продавець поставляє покупцю товари, що продаються за цим онтрактом на умовах – Guangzhou, України, якщо інше не обумовлено в додатку.
Згідно з специфікацією від 14.05.2025 № 36 до Контракту від 03.05.2019 №0305/2019 передбачено поставку товару:
- PVC Film/ ПВХ плівка thickness/товщина: 0,15 mm, width/ширина: 1260 mm, у кількості 208090,27 м2, ціна товару 0,280 доларів США/м2; загальною вартістю 58265,28 доларів США;
- PVC Film/ ПВХ плівка thickness/товщина: 0,18 mm, width/ширина: 1260 mm, у кількості 122209,92м2, ціна товару 0,360 доларів США/м2; загальною вартістю 43995,57 доларів США;
- PVC Edge Banding/ ПВХ кромка thickness/товщина: 1,00 mm, width/ширина: 45 mm, у кількості 2079,00 м2, ціна товару 1,40 долар США/м2; загальною вартістю 2910,60 доларів США;
- PET film/ПЕТ плівка: 0,017*640, у кількості 4160 м2, ціна товара 0,250 США/м2; загальною вартістю 1040,00 доларів США.
Загальна сума склала 106211,45 доларів США.
Зазначено, що товар поставляється на умовах FOB, YANTIAN. Умови оплати за поставку даної партії товару - 100% до отримання копій відвантажувальних документів.
Покупцем виконано свої зобов`язання щодо оплати товару згідно специфікації від 03.05.2019 №0305/2019до Контракту на суму 106211,45 доларів США, що підтверджується платіжними інструкціями №113 від 15.05.2025 (101040,00 доларів США), від 16.07.2025 №116 (5171,45 доларів США).
22.08.2025 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ФОП ОСОБА_1 подана до митного контролю та митного оформлення електронна митна декларація (далі – ЕМД) № 25UA807200012390U0 на товар: «Декоративна плівка ПВХ…, код товару за УКТЗЕД 3920491000», що надійшов на адресу ФОП ОСОБА_1 , за зовнішньоекономічним контрактом з Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited, 54-62 Lockhart Road, Wanchai, Hong Kong, Unit 04-05, 16th Floor Bohui Building.
Разом з ЕМД № 25UA807200012390U0 від 22.08.2025 декларантом були подані документи, реквізити яких зазначені у гр. 44.
Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю за ЕМД № 25UA807200012390U0 від 22.08.2025 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів за кодом 105-2: «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; 106-2: «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
22.08.2025 до спецпідрозділу митниці (Управління контролю та адміністрування митних платежів) був направлений запит № 317 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товару № 1 за ЕМД № 25UA807200012390U0 від 22.08.2025.
У відповідь на повідомлення митниці декларантом 10.02.2025 було надіслано листа б/н щодо неможливості на даний час надати додаткові документи та інформацією та проханням винести рішення про коригування митної вартості товару.
27 лютого 2024 року позивачем, у межах строку, передбаченого частиною восьмою статті 55 Митного кодексу України, подано відповідачу заяву разом із додатковими документами та інформацією з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів, що підлягали декларуванню, та з вимогою скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 10.02.2025 №UA807000/2025/000069/2.
У відповідь на повідомлення Харківської митниці, позивачем було надіслано лист від 22.08.2025 б/н на адресу останньої, в якому просив прийняти рішення про коригування митної вартості товару по ЕМД № 25UA807200012390U0 від 22.08.2025, а також що відсутня можливість надати до митниці необхідні додаткові документи.
У зв`язку з тим, що подані документи не спростовували в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої найнижчої митної вартості оцінюваних товарів та ненаданням позивачем всіх витребовуваних додаткових документів, відповідачем прийнято рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 22.08.2025 № UА807000/2025/000291/2.
Не погодившись із рішеннями про коригування митної вартості, позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що митницею протиправно прийнято рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди) та рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару за другорядним (резервним) методом визначення митної вартості.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам , колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).
Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно із п. п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).
Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Крім того, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному, з урахуванням вимог митного законодавства щодо необхідності проведення процедури митних консультацій.
При цьому, слід враховувати, що ст. 53 МК України, якою врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 по справі № 809/1884/16.
Щодо посилання митного органу, що рівень митної вартості товару нижчий, ніж рівень митної вартості на подібні товари, суд зазначає наступне.
Відповідач зазначив, що у результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно з даними ЄАІС, ЕМД № 25UA100380621346U5 від 26.05.2025 товар № 1 – 1,8 дол.США/кг, задекларований рівень митної вартості – 1,59 дол. США/кг.
Відповідно до ч.4 ст.60 МК України ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
Відповідно до ч.5 ст.60 МК України у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
Відсутність доведеного поза розумним сумнівом факту прийнятної подібності товару та прийнятної подібності умов поставки/імпорту не дозволяє використовувати рівні/однакові показники митної вартості товару до цілком окремих та самостійних господарських операцій, котрі здійснюються різними суб`єктами господарювання – юридичними особами приватного права за відсутності доказів доведеного в установленому законом порядку наміру на отримання безпідставної податкової вигоди за рахунок штучного заниження вартості (ціни) товару за зовнішньоекономічним договором/контрактом.
Наведене підтверджується змістом Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 (далі – Правила №598), оскільки у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Проте, текст оскарженого рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, про обсяги партій, про умови поставок, про зміст письмово відображених комерційних домовленостей між резидентом України та іноземним постачальником, про невідповідність цінових показників товару предмету - імпорту відомостям прайс-листів чи будь-яких аналогічних документів виробника товару тощо.
Застосування суб`єктом владних повноважень з причини спрацювання модуля АСАУР ціни товару у межах інших поставок за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд у даному конкретному випадку вважає необґрунтованим, позаяк самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для формування вичерпного управлінського судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів, однаковість параметрів поставок.
Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.
Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митницею такого порівняння зроблено не було.
До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було
Надаючи оцінку правомірності рішення про коригування митної вартості товарів від 22.08.2025 № UА807000/2025/000291/2, колегія суддів зазначає наступне.
Стосовно посилання митного органу, що контейнер MRKU5459090 відповідно до маршруту Yantian Китай – Gdansk Польща було вивантажено з судна (MARIE MAERSK/524W) у порту AARHUS APM TERMINAL 27.07.2025 та перевантажено на інше судно (AS NURIA/531N) 29.07.2025, колегія зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Навіс Груп» (експедитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №С852/23 від 29.08.2023.
Згідно з п.1.1 Договору експедитор зобов`язується надавати клієнту за його доручення і за винагороду послуги у сфері траспортно-експедиторського обслуговування Вантажів, а Клієнт зобов`язається прийняти та оплатити послуги Експедитора.
Відповідно до листа від 27.08.2025 ТОВ «Навіс Груп» повідомив наступне: «Цим листом повідомляємо, що в рамках укладеного між нами договору від 29.08.2023 №С825/23 на транспортно-експедиторського обслуговування по коносаменту від 14.06.2025 №HN125051530, контейнер №MRKU5459090 здійснював експедитор ТОВ «Навіс Груп».
ТОВ «Навіс Груп» зазначає, що додаткових витрат на маршруті слідування від ОСОБА_2 (Китай) до Gdansk (Польща) щодо зберігання товару в порту AARHUS APM TERMINAL не несло у зв`язку із чим компанія не виставляла окремі рахунки замовнику ФОП ОСОБА_1 для їх оплати, оскільки перебачено безоплатне зберігання в порту (граничні строки).
Відповідно до рахунку №4826 від 08.08.2025 ФОП ОСОБА_1 за надані послуги, а саме:
- морський фрахт за межами України по маршруту : порт маршруту Yantian, CHINA, в порт Gdansk – 95349, 72 грн; відшкодування витрат на навантажно - розвантажувальні роботи за межами території України – 12436,92 грн;відшкодування витрат на міжнародне транспортно- експедиторське обслуговування вантажу за маршрутом : Гданськ, Польща – м/п, Мостицбка-Пшемисль – 33165,12 грн.
Відповідно до платіжної інструкції № 15596 від 12.08.2025 позивач оплатив транспортні послуги на суму 140951,76 грн.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що додаткові витрати, пов`язані зі зберіганням контейнера в порту AARHUS APM TERMINAL, відсутні, не були понесені експедитором і, відповідно, не підлягали оплаті з боку клієнта, тому доводи митного органу в цій частині є необґрунтованим.
Стосовно посилання митного органу, що позивачем не надано до митного оформлення транспортний договір від 29.08.2023 № С852/23, що вказаний у рахунку на оплату транспортних послуг від 08.08.2025 № 4826, колегія суддів зазначає, що декларантом згідно до коду документа m4301 гр.44 поданої митної декларації від 22.08.2025 №25UA807200012464UO (митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 22.08.2025 №25UA807200012390UO) (додаток 14, 17 позову) був наданий митному органу транспортний договір від 29.08.2023 № C825/23 на транспортно-експедиторського обслуговування.
Стосовно посилання відповідача, що позивачем до митного органу не надано договір, що зазначений в графі 3 залізничної накладної від 05.08.2025 № 02125002, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до поданої заяви від 01.09.2025 позивач зазначав, що: з цього приводу, експедитор ТОВ «Навіс Груп» листом від 27.08.2025 повідомив наступне: «Товариство повідомляє, що не може надати Вам договір, який зазначений в графі 3 залізничної накладної від 05.08.2025 №02125002, оскільки сторони умовами договору передбачили зобов`язання про не розголошування інформації будь-якій третій стороні без попередньої письмової згоди іншої сторони по даному договору. За інформацією наданою стороною, остання не надала згоду про поширення договору, який зазначений в графі 3 залізничної накладної від 05.08.2025 №02125002.
Також, ТОВ «Навіс Груп» додаткових витрат щодо перевантаження на вагон іншої ширини колії на станції «Мостиська ІІ», ПП «Мостиська Драй Порт» не несло, у зв`язку із чим компанія не виставляла окремі рахунки замовнику ФОП ОСОБА_1 для оплати за перевантаження вантажу, оскільки по-перше такі витрати можуть закладатися у наземне перевезення імпортних вантажів після кордону України (перевантаження виконується на території України (станція 3 Мостиська), а не за її межами, а по-друге, такі витрати не входять до складової розрахунку митної вартості.
Рахунок від 08.08.2025 №4826 та довідка від 08.08.2025 (додаток 10, 11 позову) про транспортні витрати відображають всі необхідні для митниці витрати щодо транспортування вантажу за межами території України на умовах FOB YANTIAN, CHINA (Китай) до кордону України – Gdansk–Mostiska (Польща)».
Таким чином, колегія суддів зазначає, що ненадання договору, зазначеного в графі 3 залізничної накладної, за наявності обґрунтованих пояснень та інших належних документів, не може бути підставою для невизнання або коригування заявленої митної вартості товару.
Стосовно доводів відповідача, що позивачем до митного оформлення не надано договір щодо морського перевезення згідно з коносаментом від 14.06.2025 № HN125051530, колегія суддів зазначає наступне.
З цього приводу, експедитор ТОВ «Навіс Груп» листом від 27.08.2025 (повідомив наступне: «Товариство повідомляє, що не може надати Вам договір щодо морського перевезення згідно коносаменту №HN125051530, оскільки сторони умовами договору передбачили зобов`язання про не розголошування інформації будь-якій третій стороні без попередньої письмової згоди іншої сторони по даному договору.
За інформацією наданою стороною, остання не надала згоду про поширення договору щодо морського перевезення згідно коносаменту №HN125051530.
Рахунок від 08.08.2025 №4826 та довідка від 08.08.2025 про транспортні витрати відображають всі необхідні для митниці витрати щодо транспортування вантажу за межами території України на умовах FOB YANTIAN, CHINA (Китай) до кордону України – Gdansk–Mostiska (Польща)». заявленої митної вартості.
До того ж, згідно до коду документа d3004, d3007, d4301, m3005 графи 44 поданої митної декларації від 22.08.2025 №25UA807200012464UO (митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 22.08.2025 Nє25UA807200012390UO) декларант надавав митному органу рахунок про транспортні витрати від 08.08.2025 №4826, довідку про транспортні витрати від 08.08.2025, договір транспортних послуг від 29.08.2023 №C825/23 та платіжну інструкцію від 12.08.2025 №15596 про оплату транспортних послуг.
Стосовно доводів відповідача, що на момент прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000291/2 від 22.08.2025 у митного органу були відсутні будь-які банківські платіжні документи щодо оплати конкретного товару, колегія суддів зазначає, що декларантом згідно до коду документа m3001 гр.44 поданої митної декларації від 22.08.2025 №25UA807200012464U0 (митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 22.08.2025 №25UA807200012390U0) була надана митному органу платіжна інструкція від 15.05.2025 №113 та від 16.07.2025 №116 щодо оплати товару (додаток 4, 5 позову).
Таким чином, колегія суддів зазначає, що твердження відповідача про відсутність банківських платіжних документів є безпідставним та не може слугувати правовою підставою для коригування заявленої митної вартості товарів.
Отже, у ході судового розгляду не знайшли підтвердження висновки відповідача щодо наявності обґрунтованих сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості товару.
Натомість, позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не обґрунтовано наявності розбіжностей або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у зв`язку з чим оскаржуване рішення відповідача є неправомірним та підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, а позов задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2026 по справі № 520/23991/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов   К.В. Мінаєва