Пересипський районний суд міста Одеси Справа № 523/17432/26
Провадження №1-кп/523/1872/26
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
 
10.08.2026 
Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 , 
розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №12026167490000180 від 26.07.2026 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених органами дізнання наступних обставин.
22.07.2026р., приблизно о 12 год 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на території швейного цеху, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Архітектора Нештурхи,51, де в останнього раптово виник конфлікт із раніше знайомим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На ґрунті раптово виниклого конфлікту, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, внаслідок чого він переслідуючи мету заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а саме заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, правою рукою, стиснутою в кулак, умисно завдав одного удару в ділянку носо-губного трикутника зліва останньому, тим самим спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці носо-губного трикутника зліва та крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи зліва, які згідно з п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №12026167490000180 від 26.07.2026, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України. 
За вимогами частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до заяви від 06.08.2026р., потерпілий ОСОБА_4 не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, без його участі. Потерпілому також роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавленим права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті дізнання обставини.
Згідно заяви від 06.08.2026р., ОСОБА_5 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а також згоден із встановленим дізнанням обставинами та розглядом обвинувального акту за його відсутності.
Негруці роз`яснено зміст встановлених у результаті дізнання обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавленим права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені дізнанням обставини. Негруца згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_5 , його згоду із встановленими в результаті дізнання обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_6 .
За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, доведена в повному обсязі.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, одруженого, пенсіонера, маючого постійне місце реєстрації та проживання. 
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_5 , який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, одруженого, пенсіонера, маючого постійне місце реєстрації та проживання, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді штрафу. 
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.125 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. 
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді штрафу за вчинений кримінальний проступок, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого кримінального правопорушення.
Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.
Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 373-374, 382 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 510 гривень. 
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_3 обрати у вигляді особистого зобов`язання. 
Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя