ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 609/468/26 пров. № А/857/37427/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Глазька С.М. та Глушка І.В.,
з участю секретаря судового засідання - Нагибайло Т.О.,

а також сторін (їх представників):
від позивача – не з`явився;
від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській обл. на рішення Шумського районного суду Тернопільської обл. від 24.06.2026р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській обл. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Катерняк О.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 24.06.2026р., м.Шумськ Тернопільської обл., дата складання повного рішення суду першої інстанції: 24.06.2026р.),-

В С Т А Н О В И В:

07.05.2026р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 574008 від 19.04.2026р., якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП закрити; вирішити питання про відшкодування судових витрат (а.с.2-7).

Згідно ухвали суду від 08.05.2026р. відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (а.с.15-16).

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської обл. від 24.06.2026р. заявлений позов задоволено; скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 574008 від 19.04.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.; закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП; стягнуто з Головного управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ в Тернопільській обл. за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. (а.с.59-68).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ НП в Тернопільській обл., який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.70-78).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не надав належної оцінки доказам вчинення позивачем адміністративного правопорушення, дійшов до передчасного висновку про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, при цьому недоліки в технічному забезпеченні збереження відеозапису не спростовують факт керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів. 

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зареєстроване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6738961 від 28.02.2026р., винесеної інспектором СПД № 2 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській обл. старшим лейтенантом поліції Шевчуком А.В., о 09 год. 12 хв. 19.02.2026р. по вул.Дубенський шлях 10 в м.Шумськ позивач керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1. «а» Правил дорожнього руху /ПДР/, через що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. 
У згаданій постанові підписи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, є відсутніми; до постанови долучено відео з нагрудної бодікамери «Моторола 866858» (а.с.9).
Копія вказаної постанови скерована на адресу позивача засобами поштового зв`язку.
19.04.2026р. інспектором з РПП СПД № 2 Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській обл. старшим лейтенантом поліції Шевчуком А.В. винесено іншу постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 574008, згідно із якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. Підставою для притягнення до відповідальності визначено те, що о 09 год. 16 хв. 19.02.2026р. по вул.Дубенський шлях, 10 в м. Шумськ позивач керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1. «а» ПДР України. 
Підпис особи, яка притягнута до відповідальності, у постанові відсутній через її відмову; до постанови долучено відео з нагрудної бодікамери «Моторола 856783» (а.с.20).
Згадана постанова разом із супровідним листом № 52221-2026 від 21.04.2026р. направлена позивачу засобами поштового зв`язку (а.с.8).

Листом № 59236-2026 від 13.05.2026р. начальник СПД № 2 Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській обл. майор поліції І.Нікітюк повідомив начальника ВПЗ ГУ НП в Тернопільській обл. А.Дзюбатого про те, що під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 574008 від 19.04.2026р. відео з технічних причин відсутнє (а.с.18).

Із змісту заявленого позову слідує, що в основу заявлених вимог покладено обставини відсутності в діях позивача інкримінованого складу адміністративного правопорушення, а також відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 19.02.2026р. порушення п.2.1 «а» ПДР, а саме: керування транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом /ТЗ/ відповідної категорії.
При цьому позивач вказує на процедурні порушення: винесення двох постанов за одне правопорушення, відсутність будь-якого розгляду справи відповідачем, неповідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (порушення вимог ст.ст.245, 268, 280 КУпАП).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів дотримання працівниками поліції встановленого порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, відсутні докази належного повідомлення позивача про розгляд справи, відомості щодо представлення поліцейського, який розглядає цю справу, роз`яснення позивачу його прав та обов`язків, заслуховування пояснень та клопотань, дослідження доказів, а тому суд дійшов до висновку про те, що відповідачем не дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого КУпАП та Інструкцією № 1395.
Доказів, зокрема відеозапису з бодікамери поліцейського, про вчинення позивачем інкримінованого порушення відповідач не представив.
Враховуючи вищенаведене, інспектор СПД № 2 Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській обл. старший лейтенант поліції Шевчук А.В. не забезпечив дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та прав особи, яка притягується до відповідальності, що у свою чергу позбавило позивача права на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, висловлення заперечень, надання доказів, а також права на захист.
Таким чином, підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі є грубе порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є самостійними, безумовними підставами для її скасування.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, в повній мірі відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Відповідно до приписів КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):
ст.222 - органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195). 
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
ст.258 - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) (ч.2).
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (ч.3).
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу (ч.4).
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.
Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів дотримання працівниками поліції встановленого законодавством порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення; відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, відомості щодо представлення поліцейського, який розглядає цю справу, роз`яснення позивачу його прав та обов`язків, заслуховування пояснень та клопотань, дослідження доказів.
Недотримання поліцейським у процесі винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності визначеної КУпАП України процедури призводить до порушення права особи приймати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та інших прав, визначених ст.268 КпАП України, що є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постановах від 20.03.2018р. у справі № 690/233/17 та від 31.01.2019р. у справі № 760/10803/15-а.
Порушення працівником поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є достатньою та самостійною підставою для скасування прийнятої постанови серії ББА № 574008 від 19.04.2026р.
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.05.2020р. у справі № 640/16220/16-а.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що інспектор СПД № 2 Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській обл. старший лейтенант поліції Шевчук А.В. не забезпечив дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та дотримання прав особи, яка притягується до відповідальності, що у свою чергу позбавило позивача права на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, висловлення заперечень, надання доказів, а також права на захист.
Крім того, наявність двох дійсних постанов про притягнення позивача до відповідальності за ті самі дії, які по-різному кваліфіковані відповідачем, порушує вимоги ст.61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Досліджуючи хронологію винесення згаданих постанов, колегія суддів враховує, що такі з невідомих причин не були прийняті на місці вчинення правопорушення, при цьому доказів інформування позивача про розгляд справи відповідачем не представлено.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення (ч.1).
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч.2).
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч.3).

Відповідно до приписів ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р.:
п.2.1 «а» - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
п.2.4 «а» - на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Згідно із п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

Таким чином, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та на законну вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія.

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, при цьому відповідачем не надано інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. 

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Будь-яких інших переконливих доказів вчинення розглядуваного правопорушення відповідачем не представлено.

Відповідно до ст.77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В аспекті наведеного, матеріали справи не містять належних і достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи, що належними та допустимими доказами не підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП України, відповідачем не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому останнім неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та безпідставно накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких умов судом першої інстанції правильно скасовано спірну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 574008 від 19.04.2026р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.4 ст.126 КУпАП закрито.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, заперечення відповідача були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ НП в Тернопільській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.271, 272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській обл. на рішення Шумського районного суду Тернопільської обл. від 24.06.2026р. в адміністративній справі № 609/468/26 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Національної поліції в Тернопільській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку. 

Головуючий суддя | | Р. М. Шавель
судді | | С. М. Глазько
| | І. В. Глушко

Дата складання повного судового рішення: 10.09.2026р.