Справа № 740/4603/26 
Провадження № 3/740/900/26 

ПОСТАНОВА
іменем України
16 вересня 2026 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Дударець Д.В., за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Дуденок О.О. (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали, що надійшли з Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
встановив:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи
15 серпня 2026 року о 07 год 50 хв ОСОБА_1 по вул. Шевченка, буд. 109 в м. Ніжині Чернігівської області керувала автомобілем марки «Mitsubishi» модель «Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовилася під запис на бодікамеру, чим порушила п. 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Явка осіб, які беруть участь у справі
Представник ОСОБА_1 адвокат Дуденок О.О. у судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не визнала. Підтримала подане нею через систему «Електронний суд» клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись не те, що відеофіксація з бодікамер не є безперервною, не містить відеодоказів руху автомобіля, процесу формування направлення на освідування до закладу охорони здоров`я, вручення ОСОБА_1 . Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснення її прав. При цьому, один із наданих відеозаписів через застосунок «WhatsApp Video» з використанням власного телефону поліцейського є недопустимим доказом у справі, а на відеозаписі відсутнє підтвердження, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом. Крім того, за відсутності належної процедури фіксації правопорушення мали бути залучені два свідки для складання адміністративного протоколу. За таких обставин, у діях ОСОБА_1 , на думку її представника, не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Досліджені в судовому засіданні докази
Заслухавши адвоката Дуденок О.О. та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона порушила вимоги п. 2.5 ПДР. Її винуватість у вчиненні правопорушення повністю доведена матеріалами справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 746129 від 15.08.2026, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, що призвело до порушення ПДР України;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено про наявність таких ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- розпискою від 15.08.2026, за з якою ОСОБА_1 зобов`язується не керувати автомобілем марки «Mitsubishi», модель «Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 ;
- відеозаписами з бодікамери поліцейського, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, а після зупинки відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням поліцейським спеціальних технічних засобів за наявності ознак алкогольного сп`яніння та в подальшому від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.
Оцінка та висновки суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення
Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, застосовуючи критерії доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою з дотриманням вимог статей 254-256 КУпАП та містить усі необхідні для розгляду справи відомості, істотні недоліки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б тягли за собою визнання протоколу недопустимим доказом відсутні, достовірність відомостей, які зазначені у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Суд зазначає, що стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність не лише за керування в стані сп`яніння, а й за відмову пройти огляд, обов`язок якого прямо закріплено в пункті 2.5. Правил дорожнього руху.
Виконання пункту 2.5. Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.
Відмова водія від огляду на стан сп`яніння, запропонованого поліцейським у встановленому порядку, сама по собі утворює склад адміністративного правопорушення за статтею 130 КУпАП і не залежить від того, чи був водій фактично у стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.
Посилання водія на відсутність ознак сп`яніння або суб`єктивну впевненість у своїй тверезості, вживання алкоголю лише ввечері напередодні дня зупинки не звільняють його від відповідальності, якщо зафіксовано чітку відмову від огляду, оскільки правове значення має саме невиконання законної вимоги поліцейського, а не результат потенційного медичного огляду.
Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Зважаючи на наявність двох ознак алкогольного сп`яніння у працівника поліції були об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Працівник поліції відповідно до відеозапису бодікамери пропонував ОСОБА_1 пройти: 1) огляд за допомогою алкотестера «Драгер», 2) медичний огляд у закладі охорони здоров`я, хоча остання відмовилася.
Аргументи представника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Зокрема, доводи представника про недотримання безперервності відеофіксації не впливає на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин у справі та доведеності факту вчинення водієм адміністративного правопорушення, оскільки інші докази, досліджені судом у сукупності зі змістом відеозаписів, надають можливість суду встановити обставини справи, а також підтвердити наявність події правопорушення.
Твердження представника про необхідність залучення свідків на місці зупинки є безпідставними, оскільки за правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Відтак, долучений відеозапис є самостійним засобом доказування події адміністративного правопорушення.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у цьому випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши відеозаписи адміністративного правопорушення, суд вважає, що вони надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які брали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому відеозапис є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, твердження представника щодо того, що відеозапис був здійснений на власний телефон працівника поліції та не є допитим доказом не знайшов свого підтвердження.
Відеозапис «WhatsApp Video» в сукупності з іншими матеріалами і відеозаписами підтверджує, що за кермомом транспортного засобу з ДНЗ НОМЕР_2 знаходилася саме ОСОБА_1 , яка керувала відповідним транспортним засобом.

Доводи представника про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено її права, які передбачені у статті 268 КУпАП, суд не приймає до уваги, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 746129 від 15.08.2026 у ньому зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася від підпису щодо роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП без пояснення причин для такої відмови.

Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». 
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо неї ОСОБА_1 не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення її прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не зверталася і матеріали справи таких не містять.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою та відповідають вимогам ст. 251 КУпАП. Підстави, що давали б можливість суду вважати, що зазначені докази є недопустимими, сумнівними чи неправдивими, відсутні. 
Таким чином суд дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Накладення адміністративного стягнення
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Саме таке стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вирішення питання судових витрат
У зв`язку з винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення та на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що становить 665,60 гривень.
Керуючись статтями 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд 
постановив :

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
Платіжні реквізити для сплату штрафу: отримувач: ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN): UA528999980313070149000025001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Платіжні реквізити для сплати судового збору: отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
У разі несплати штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для стягнення штрафу у подвійному розмірі.
Оригінал квитанції про сплату штрафу та судового збору необхідно надати Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області за адресою: вул. Шевченка, 57-А, м. Ніжин, Чернігівська область.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк звернення постанови до виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя         Дмитро ДУДАРЕЦЬ