ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/21669/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 
в с т а н о в и в :
Головне управління ДПС у Львівській області (далі – позивач, ГУ ДПС у Львівській області) звернулось до суду з позовом до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (далі – відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг до бюджету в розмірі 18 718 грн 86 к.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 станом на 04.09.2025 має податкову заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб, розмір якої становить 18 718 грн 86 к. Відповідно до вимог Податкового кодексу України, відповідачу виставлено податкову вимогу від 13.05.2025. Несплата відповідачем заборгованості до бюджету у добровільному порядку зумовила звернення контролюючого органу в суд з даним позовом. 
Ухвалою суду від 27.05.2026 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви. 
Вимоги ухвали позивачем виконано. 
Ухвалою від 03.06.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін. 
Надіслана рекомендованою кореспонденцією відповідачу ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін на вказану у позовній заяві адресу, яка відповідає місцю реєстрації фізичної особи-підприємця, вказаному у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася з відміткою поштового відділення на конверті «за закінченням терміну зберігання».
На виконання вимог частини сьомої статті 171 КАС України виклик відповідача здійснено у відповідності до частини першої статті 130 КАС України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до положень статті 126 КАС України, відповідач вважається таким, що його повідомлено про дату, час і місце судового розгляду.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України, судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Згідно із довідкою ГУ ДПС у Львівській області про податкову заборгованість ОСОБА_1 від 08.09.2025 №9456/5/13-01-13-03, за відповідачем станом на 04.09.2025 рахується заборгованість в сумі 18 718 грн 86 к, яка складається з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 18 541 грн 60 к. та пені у розмірі 177 грн 26 к., нараховані на підставі заяви відповідача про застосування спрощеної системи оподаткування від 20.11.2018.
На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України податковий орган сформував та направив відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 13.05.2026 №0010762-1303-1301. 
Докази, які б підтверджували, що податкова вимога відповідачем оскаржувалась, у справі відсутні. 
Наявність податкового боргу зумовила звернення податкового органу до суду з даним позовом. 
При вирішення справи суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).
Відповідно до підпункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно із статтею 16 Податкового кодексу, платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до статті 41 Податкового кодексу, контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи доходів і зборів.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених вказаним Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному вказаним Кодексом.
Згідно із статтею 41 Податкового кодексу, контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи доходів і зборів.
Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язанням та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.
На виконання вказаних положень Податкового кодексу ГУ ДПС у Львівській області надіслано на адресу відповідача податкову вимогу «Ф» 13.05.2025 №0010762-1303-1301.
Згідно із пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу, рішення прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Відповідачем не надано, а судом не здобуто доказів оскарження податкової вимоги.
Матеріалами справи підтверджується наявність у позивача податкового боргу у сумі 18 718 грн 86 к., докази на вчинення відповідачем дій, спрямованих на погашення такого боргу відсутні.
Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.
Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95).
Позивачем дотримано вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу щодо строку звернення до суду з позовом про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 18 718 грн 86 к. в матеріалах справи відсутні.
Ураховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ГУ ДПС у Львівській області, які підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в :
Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, буд. 35, м. Львів, 79026, код ЄДРПОУ ВП 43968090) до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення коштів про стягнення податкового боргу, - задовольнити повністю. 
Стягнути з Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету 18 718 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімнадцять) грн 86 к. податкового боргу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О.П.