Справа № 738/337/26 
Провадження № 2/743/351/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2026 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого — судді Макаревича Я.М.,
за участю секретаря судового засідання Воєдило О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ріпки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір № 1846280 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7 000 гривень шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 .
28.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 01.02-11/25.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 28.05.2025 № 1108 до вказаного договору загальна сума заборгованості за кредитним договором № 1846280 складає 34 160 гривень, а саме: 7 000 гривень – заборгованість по кредиту, 13 160 гривень – заборгованість по відсотках, 14 000 гривень – заборгованість зі сплати штрафних санкцій.
Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1846280 у тому обсязі, який існував на момент переходу цього права, у розмірі 34 160 гривень.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 34 160 гривень: тіло кредиту — 7 000 гривень, проценти за користування кредитом — 13 160 гривень, штраф — 14 000 гривень.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.05.2026.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01.09.2026
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення.
Ухвалою від 01.09.2026 суд постановив розглянути справу заочно на підставі наявних доказів відповідно до частини 4 статті 223, статей 280, 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося (частина 2 статті 247 ЦПК України).
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 21.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 у письмовій електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», укладено договір № 1846280 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort».
За умовами пункту 1.2 договору сума кредиту складає 7 000 гривень. Пунктом 1.3 договору встановлено строк кредиту — 360 днів. Пунктом 1.5.1 договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1 % в день і застосовується у межах строку кредиту.
Пунктами 6.4.1, 6.4.2 договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів Споживач сплачує Товариству штраф у розмірі 1 050 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та у розмірі 210 гривень за кожен день невиконання, починаючи з 5 (п`ятого) дня. Пунктом 6.4.6 договору передбачено, що граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів), нарахованої за порушення Споживачем зобов`язань за цим договором, обмежується сумою, визначеною відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувавши 21.10.2024 позичальнику кредитні кошти в розмірі 7 000 гривень на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується інформаційним листом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» від 28.05.2025.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, допустивши прострочення сплати кредиту та процентів. Відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості, останній платіж здійснено 21.11.2024 у сумі 91 гривня.
28.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 01.02-11/25.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 28.05.2025 № 1108 до договору № 01.02-11/25 загальна сума заборгованості за кредитним договором № 1846280 складає 34 160 гривень, а саме: 7 000 гривень – заборгованість по кредиту, 13 160 гривень – заборгованість по відсотках, 14 000 гривень – сума штрафних санкцій.
Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1846280 у тому обсязі, який існував на момент переходу цього права, у розмірі 34 160 гривень, а саме: 7 000 гривень – заборгованість по кредиту, 13 160 гривень – заборгованість по відсотках.
Станом на дату складення розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 1846280 становить 34 160 гривень: 7 000 гривень — тіло кредиту, 13 160 гривень — проценти за користування кредитом, 14 000 гривень — штрафи.
ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частинами 1, 3, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та акцепту, підписаного відповідно до статті 12 цього Закону. Моментом підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (частина 1 статті 12 Закону).
Матеріалами справи підтверджується, що договір № 1846280 підписано
ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором К941 21.10.2024 о 15:28:35, а обставин, які б спростовували цей факт, судом не встановлено.
Таким чином, кредитний договір № 1846280 від 21.10.2024 укладено сторонами у передбаченій законом формі.
Судом встановлено, що право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача на підставі Договору факторингу № 01.02-11/25 від 28.05.2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС».
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивач набув це право в обсязі, який існував на момент його переходу, у розмірі 34 160 гривень.
Таким чином, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах і має право вимагати від відповідача виконання зобов`язання за кредитним договором.
Пунктом 1.5.1 договору передбачено, що за користування кредитом нараховуються проценти у розмірі 1 % в день у межах строку кредиту, встановленого пунктом 1.3
договору, — 360 днів. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, охоплює період з 21.10.2024 по 28.05.2025, тобто в межах погодженого сторонами строку кредитування. Розмір нарахованих позивачем процентів за користування кредитом у сумі 13 160 гривень відповідає умовам договору.
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23 системно роз`яснив застосування цієї норми. Зокрема, ВС вказав, що пункт 18 поширюється на договір позики, кредитний договір, у тому числі договір про споживчий кредит; період особливих правових наслідків — період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення; правовий наслідок прострочення в цей період — позичальник звільняється від відповідальності за частиною 2 статті 625 ЦК України (інфляційні втрати і 3 проценти річних), а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені). Цей висновок послідовно застосовується Верховним Судом — зокрема, в постановах від 28 листопада 2024 року у справі № 756/8788/22 і від 27 листопада 2024 року у справі № 759/4324/23.
Воєнний стан в Україні введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 і триває з його неперервним продовженням Верховною Радою України відповідними законами.
Як встановлено судом у розділі ІІІ цього рішення, позивач заявив до стягнення неустойку (штраф) у розмірі 14 000 гривень, нараховану за період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором. Цей період повністю припадає на дію воєнного стану в Україні.
За цих обставин на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від відповідальності за частиною 2 статті 625 ЦК України і від обов`язку сплати неустойки за період дії воєнного стану. Нарахування позивачем неустойки за цей період є таким, що суперечить наведеній нормі.
Відповідно неустойка (штраф) у розмірі 14 000 гривень, нарахована за період дії воєнного стану, стягненню не підлягає. У задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.
Відповідно до статей 549, 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Розмір неустойки встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Розмір нарахованих позивачем процентів за користування кредитом відповідає умовам кредитного договору та вимогам закону.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Належне виконання зобов`язань передбачає дотримання боржником усіх умов договору, у тому числі щодо строку виконання, способу виконання та розміру належних платежів.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.
Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подав, наявність та розмір заборгованості не оспорив, доводів позивача про укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та порушення зобов`язання щодо їх повернення не спростував. Жодних доказів недійсності кредитного договору в цілому або окремих його умов, погашення заборгованості в більшому розмірі, ніж враховано позивачем у розрахунку, або інших обставин, які б свідчили про неправильність обчислення суми боргу, відповідач суду не надав. Власного контррозрахунку заборгованості відповідач також не подав.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на те, що позиція позивача обґрунтована письмовими доказами, які узгоджуються між собою, а відповідач жодних обставин, зазначених у позові, не спростував, суд вважає твердження позивача такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 23 березня 2020 року у справі № 331/7975/13-ц.
Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» і відповідачем виникли кредитні правовідносини, у межах яких Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» належним чином виконало свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Право грошової вимоги за цим кредитним договором у тому обсязі, який існував на момент його переходу, набув позивач. Водночас відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів у строки, визначені договором, не виконав.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.10.2024 № 1846280 є обґрунтованими частково та підлягають задоволенню в розмірі 20 160 гривень з мотивів, наведених вище в розділі IV цього рішення. У задоволенні решти позовних вимог у розмірі 14 000 гривень слід відмовити.
V. Розподіл судових витрат.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження розміру ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 2 662,40 гривень.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Загальний розмір позовних вимог становив 34 160 гривень, з яких задоволено 20 160 гривень, що становить 59,02 % від заявлених вимог (20 160 / 34 160 ? 100 %). За цим відсотком пропорційний розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1 571,35 гривень (2 662,40 ? 59,02 %).
З урахуванням викладеного, керуючись статтями 12, 19, 141, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8) заборгованість за кредитним договором від 21.10.2024 № 1846280 у розмірі 20 160 (двадцять тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 571 (одна тисяча п`ятсот сімдесят одна) гривня 35 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд — якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 01.09.2026.
Суддя Я.М. МАКАРЕВИЧ