Справа №487/1606/26
Провадження №3/487/458/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Афоніної С. М., за участю секретаря Ященко В. В., особи, що притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №873986 від 17.02.2026, 17.02.2026 о 17:30 год, за адресою: АДРЕСА_2 у магазині кафетерії ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв без відповідних дозвільних документів, а саме без отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме продала 100 гр. за ціною 10 грн. ОСОБА_2 , чим порушила порядок провадження господарської діяльності та ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України, повторно протягом року.
Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковано органом поліції за ч. 2 ст. 164 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, зазначила, що на момент складання протоколу вона не працювала в магазині-кафетерії зазначеному в протоколі, а прийшла туди 17.02.2026 щоб покормити тварин, згодом туди приїхала працівники поліції і побачивши вітрину з алкогольними напоями вилучили пляшки з пивом, хоча кафетерій взагалі не працював на той момент.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Згідно зі ст. 268 КУпАП справа розглядалася за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
При цьому, обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами. В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.
Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за запровадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Частина 2 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення, або пов`язані з отриманням доходу у великих розмірах.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається в таких формах : провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди); надання суб`єктом господарювання дозвільному органу або адміністратору недостовірної інформації щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства. Обидва склали є формальні. Однак коментована стаття містить також кваліфікований склад, який передбачає провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), ускладнене отриманням доходу у великих розмірах.
Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
До загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Зі змісту ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Як доказ вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП до протоколу додано письмові пояснення ОСОБА_2 .
Проте, письмові пояснення ОСОБА_2 не підтверджені будь-якими іншими доказами.
До суду викликався ОСОБА_2 , але не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Крім того в протоколі не зазначено свідків події, не відібрано від них пояснення тощо.
Так, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі.
Отже, складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.
Проте, до протоколу не надано докази систематичності дій ОСОБА_1 а саме протягом якого часу вона здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, оскільки господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер).
Також до протоколу не надано доказів отримання ОСОБА_1 грошових коштів саме за продаж алкогольних напоїв.
Суд не наділений повноваженнями збирати докази по справі, а це є обов`язком посадової особи, що складає та направляє матеріали до суду.
Суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів не вбачається достатніх підстав вважати, що 17.02.2026 року ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність з реалізації алкогольних напоїв.
Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою винуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП не доведена.
Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, то не доведеність вини належними та допустимими доказами свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 164, 247, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 164 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст. 294 КУпАП.

Суддя:         С.М. Афоніна