ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/35647/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 року (суддя Сліпець Н.Є., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 25.02.2026 року) у адміністративній справі №160/35647/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання внести записи у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку, виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення правил військового обліку, суд –

в с т а н о в и в:
У грудні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі по тексту – відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача, які полягають у невнесенні записів в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення його з військового обліку відповідно запису у п.14 в тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ; зобов`язати відповідача внести записи у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення його з військового обліку відповідно п.14 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , яке видано 26.06.2018 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, про виключення 28.10.2022 року з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції чинній станом на 28.10.2022 року); визнати протиправними дії відповідача, які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ним правил військового обліку; зобов`язати відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, даних про порушення ним правил військового обліку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення суду прийняте з порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що 11.12.2025 року ним на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено заяву про внесення даних до Реєстру відповідно посвідчення військовозобов`язаного та на час подання апеляційної скарги надійшла відповідь, з якої слідує, що його заяву задоволено не було. Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.03.2009 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України; вироком Петриківського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України; вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України. Апелянт зазначив, що він 28.10.2022 року був виключений з військового обліку як раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину відповідно до п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з цієї дати він є звільненим від виконання військового обов`язку як особа, що в силу закону вважається непридатною до проходження військової служби. У жовтні 2025 року ОСОБА_1 під час зупинки ТЦК працівниками поліції, стало відомо про те, що він перебуває у розшуку, як військовозобов`язаний за порушення військового обліку з 04.08.2025 року, як такий, що не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 28.10.2022 року ОСОБА_1 був виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» як засуджений. У жовтні 2025 року ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції, стало відомо про те, що він перебуває у розшуку як військовозобов`язаний за порушення правил військово обліку. 26.10.2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 зі зверненням щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку, проте листом від 13.11.2025 року ТЦК та СП повідомив, що ОСОБА_1 01.05.2025 року було взято на військовий облік згідно змін від 01.04.2025 року до постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 року №932, яка дозволяє автоматичне взяття на військовий облік без особистої присутності в ТЦК. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану»; ч.7 ст.1, п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; частинами 4, 5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; пунктами 1, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154; Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року №3633-IX (набрав чинності 18.05.2024 року); п.4 розділу «Загальні питання» Порядку Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 та прийшов до висновку про те, що з 18.05.2024 року редакція ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку, як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, більш того, з цього часу передбачена можливість особи, яку раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, проходити військову службу. Суд прийшов до висновку про те, що у даному випадку йде мова про поновлення військового обліку, що регулюється спеціальним законодавством. Суд врахував, що ОСОБА_1 є старшим 25 років, не перебував на військовому обліку та є військовозобов`язаним, тому відповідач на законних підставах поновив його на військовому обліку військовозобов`язаних.
Матеріалами справи встановлено, що 28.10.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 був виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Відповідно до Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 26.06.2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , військовозобов`язаний, солдат, придатний до військової служби; призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 26.06.2018 року зарахований у запас; підлягає повторному медичному переосвідченню 26.06.2023 року.
Встановлено, що вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03.03.2009 року ОСОБА_1 засуджений до трьох років позбавлення волі за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.75 КК України строком на два роки.
Встановлено, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2012 року ОСОБА_1 засуджений до трьох років позбавлення волі за ч.1 ст.187 КК України.
Встановлено, що вироком Криворізького районного суду дніпропетровської області від 09.10.2012 року ОСОБА_1 засуджений до п`яти років позбавлення волі за ст.289 КК України, ч.2 ст.185 КК України.
Встановлено, що 26.10.2025 представник ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 зі зверненням щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку та листом від 13.11.2025 року №7494 ІНФОРМАЦІЯ_4 було повідомлено, що ОСОБА_1 01.05.2025 року було взято на військовий облік згідно змін від 01.04.2025 року до постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 року №932, яка дозволяє автоматичне взяття на військовий облік без особистої присутності в ТЦК.
Встановлено, що 30.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якій просив привести до відповідності записи у Єдиному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів при виключенні з військового обліку його відповідно до п. НОМЕР_2 Тимчасового посвідчення №144/151 від 26.06.2018 року.
Відповідно до військового облікового документу, ОСОБА_1 автоматично взятий на облік згідно змін від 01.04.2025 року до постанови Кабінету Міністрів України №932; порушення військового обліку 04.08.2025 року; причина: не проходження (відмова від проходження) ВЛК (п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських та соціальний захист»; направлення повідомлення до ВП №2 (м. Кривий Ріг) Криворізького РУП ГУНП Дніпропетровської області.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан, який було неодноразово продовжено та триває на час розгляду справи.
Відповідно доч.7 ст.1 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя
Відповідно до пунктів 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Відповідно до п.6 ч.6 ст.37 Закону України (у редакції, чинній до внесення змін 18.05.2024 року), виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Встановлено, що Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX (набрав чинності 18.05.2024 року) ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції, а саме: виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.
Відповідно до п.4 «Загальні питання» Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 (набрав чинності 18.05.2024 року) на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані: особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з 18.05.2024 оку редакція ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку, як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, більш того, з цього часу передбачена можливість особи, яку раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, проходити військову службу.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 26.06.2018 року №144/151, ОСОБА_1 зобов`язаний був до 26.06.2023 року пройти ВЛК. Докази вчинення самостійних дій щодо постановки на військовий облік та проходження ВЛК ОСОБА_1 не надав. ОСОБА_1 є старшим 25 років, не перебував на військовому обліку та є військовозобов`язаним, тому відповідач на законних підставах поновив його на військовому обліку військовозобов`язаних.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 року у адміністративній справі №160/35647/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України. 

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова