Справа № 359/2862/26
Провадження № 2/359/3837/26

РІШЕННЯ
Іменем України

01 вересня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Брова Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
19 березня 2026 року представник позивача Юхименко Ю.Ю. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області суду з даним позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі по тексту – ТОВ «Цикл Фінанс») заборгованість за кредитним договором S-00010730 від 11 січня 2022 року в розмірі 7950, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662, 40 грн., витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000, 00 грн., а також поштові витрати в розмірі 120, 00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № S-00010730 у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 2000, 00 грн. строком на 29 днів із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,5% на добу.
07 травня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого позивач набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № S-00010730 від 11 січня 2022 року.
Відповідач неналежним чином виконав грошове зобов`язання, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором № S-00010730 від 11 січня 2022 року в сумі 7950, 00 грн., яка складається з : заборгованості по кредиту - 2000, 00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом за період з 11 січня 2022 року по 10 травня 2022 року – 5950, 00 грн.. У зв`язку з чим позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх майнових прав.
Ухвалою суду від 15 квітня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом). Сторонам роз`яснено права та встановлено строки для реалізації процесуальних прав.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав клопотання, яким просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, також подав заяви в яких просив ухвалити по справі заочне рішення в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився. Відзив на позов не подав, проте подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав, однак при вирішенні спору по суті просив врахувати наявність у нього статусу учасника бойових дій.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.
У відповідності до вимог ч. 5 ст.268ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що 11 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № S-00010730 у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 2000, 00 грн. строком на 29 днів із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,5% на добу.
Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується листом АТ «Універсал банк» від 30 травня 2026 року за № 11638-В, згідно якого 11 січня 2022 року на платіжну карту № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 було здійснено зарахування грошових коштів в розмірі 2000, 00 грн. та випискою про рух грошових коштів на вказаному рахунку.
Відповідно ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ч.1ст.1077ЦК України).
07 травня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого позивач набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № S-00010730 від 11 січня 2022 року.
Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога),а також право вимоги, яке виникне в майбутньому(майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. (ч. 1ст. 516 ЦК України).
Відповідно ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первин-ному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Згідно ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України)
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодав-ства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконан-ня, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц.
Як вказує позивач, відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, а тому за кредитним договором № S-00010730 від 11 січня 2022 року утворилась заборгованість в сумі 7950, 00 грн., яка складається з : заборгованості по кредиту - 2000, 00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом за період з 11 січня 2022 року по 10 травня 2022 року – 5950, 00 грн..
Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Цикл Фінанс», ні на рахунок попереднього кредитора. Докази протилежного суду сторонами не надано.
Крім того, судом також враховано визнання відповідачем позовних вимог та прохання врахувати при розгляді справи по суті тієї обставини, що ОСОБА_1 має статус УБД,
Кредитний договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, а також договір факторингу, укладений між первісним кредитором та позивачем у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України діє презумпція правомір-ності вказаних правочинів.
З огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав, доказів про відсутність своєї заборгованості перед позивачем суду не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № S-00010730 від 11 січня 2022 року по тілу кредиту в розмірі 2000, 00 грн., підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом за період з 11 січня 2022 року по 10 травня 2022 року в розмірі 5950, 00 грн., суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
За змістом п. 2.4-2.7 кредитного договору № S-00010730 від 11 січня 2022 року позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом з дотриманням графіка відповідно до додатку №1 до цього договору, що є невідємною частиною цього договору до закінчення строку, визначеного п. 2.1 договору (на 29 днів, тобто до 08 лютого 2022 року).
Стандартна процентна ставка становить 2,50% на добу. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів вважається дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця.
Відповідно п. 3.6 кредитного договору прострочення сплати кредиту та / або процентів за користування кредитом згідно додатку 1 до цього договору не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п. 2.1 договору, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем.
З огляду на вказане, суд вважає правомірним нарахування первісним кредитодавцем заборго-ваності ОСОБА_1 по несплаченим відсоткам за користування кредитом за період з 11 січня 2022 року по 10 травня 2022 року в розмірі 5950, 00 грн. В свою чергу, відповідач не спростував правильності наведеного обрахунку процентів.
Згідно ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
На підставі посвідчення серії НОМЕР_2 виданого Збройними Силами України ОСОБА_1 01 жовтня 2025 року судом встановлено, що відповідач має права та пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій.
Разом з тим, відповідачем не подано до суду жодних доказів, як то військовий квиток, наказ ЗСУ про зарахування на військову службу до певної військової частини, довідку на підтвердження тієї обставини, що станом на дату отримання кредиту та періоду нарахування по ньому відсотків, він мав статус військово-службовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову або військовослужбовцем під час дії особливого періоду, який брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності перед позивачем щодо сплати нарахованих відсотків, а тому з відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» належить стягнути відсотки за користування кредитом за період з 11 січня 2022 року по 10 травня 2022 року в розмірі 5950, 00 грн..
Відповідно ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
З платіжної інструкції №FEES089 від 11 березня 2026 року вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Цикл Фінанс» сплатив судовий збір у розмірі 2662 гривень 40 копійок, які, з урахуванням задоволення позовних вимог, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства.
На обгрунтування понесених витрат по оплаті правової допомоги позивачем подано до суду договір № 12/01/26 від 12 січня 2026 року про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «Цикл Фінанс» та АБ «Деналі» та додаткову угоду № 4 від 03 березня 2026 року до вказаного договору, згідно яких адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу по захисту прав та інтересів позивача з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі щодо кредитного договору № S-00010730 від 11 січня 2022 року укладеного ТОВ з ОСОБА_1 .
Разом з тим, на підтвердження понесення позивачем вказаних витрат і їх розміру ТОВ «Цикл Фінанс» не надав жодних доказів, а саме акту прийому – передачі наданих послуг з деталізацією виду послуги, кількості витраченого часу та їх вартості, загальної вартості послуг з правничої допомоги, рахунку фактури, квитанції чи платіжного доручення, тощо.
Відтак, суд позбавлений можливості визначити і перевірити розмір витрат позивача на правничу допомогу, у зв`язку з чим суд вважає наявними підстави для відмови ТОВ «Цикл Фінанс» у стягненні з ОСОБА_1 цих витрат.
Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. 10-13, 76-82, 133, 141, 223, 258-259, 263-265, 353, 354 ЦПК України, суд - 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість кредитним договором № S-00010730 від 11 січня 2022 року у сумі 7950 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» - відмовити.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс », юридична адреса 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігора Сікорського, 8, ЄДРПОУ 43453613.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий 07 травня 2002 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляцій-ної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення виготовлено 01 вересня 2026 року.

Суддя Л.В. Яковлєва