ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7615/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Малиш Н.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.12.2025 в адміністративній справі №280/7615/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіспромзбут» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
29.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіспромзбут» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.08.2025 №0144370406. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08.08.2025 року було складено акт камеральної перевірки № 10759/08-01-04- 06/38461245, яким встановлені наступні порушення, а саме: сплата не в повному обсязі авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що сплачуються платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, за 2024 рік на 60000 гривень. Позивач зазначає, що для здійснення своєї діяльності отримав ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним до яких належать: №21100314202100030 – адреса місця торгівлі - УКРАЇНА, ХЕРСОНСЬКА ОБЛ., ГЕНІЧЕСЬКИЙ РАЙОН, М. ГЕНІЧЕСЬК вул. Центральна, 204а, Автозаправочна станція (АЗС). Відповідно до Наказу № 376 Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Генічеський район окупований 24.02.2022 року. Законом № 4015 із 01.12.2024 впроваджено сплату авансових внесків із податку на прибуток підприємств платниками такого податку за місця роздрібної торгівлі пальним. Критерієм для визначення переліку суб`єктів господарювання, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним та зобов`язані щомісячно сплачувати авансові внески з податку на прибуток підприємств за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, є наявність ліцензії на право роздрібної торгівлі за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця. Разом з цим, відповідно до частини дев`ятої ст. 13 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ліцензії, видані суб`єктам господарювання до набрання чинності цим Законом (а для територій України, що були тимчасово окуповані Російською Федерацією після набрання чинності цим Законом – до тимчасової окупації цієї території України) відповідно до закону про ліцензування видів господарської діяльності вважаються недійсними на тимчасово окупованій території. Оскільки АЗС позивача знаходяться на окупованих територіях, відповідно до Наказу 376 Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», тому позивач вважає, що ліцензія №21100314202100030 – адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ХЕРСОНСЬКА ОБЛ., ГЕНІЧЕСЬКИЙ РАЙОН, М. ГЕНІЧЕСЬК вул. Центральна, 204а, Автозаправочна станція (АЗС) є недійсною. Так як сплата авансового внеску передбачає наявність діючої ліцензії, а враховуючи, що за даними точками вищевказані ліцензії є недіючими, тому ППР 0144380406 від 27 серпня 2025 року з приводу сплати авансових внесків за вказаними АЗС є неправомірним. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.12.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіспромзбут» було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форма "Р" від 27.08.2025 № 0144370406, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства. Вказано, що ліцензії вважаються недійсними саме на тимчасово окупованій території, оскільки можуть використовуватися для проведення господарської (підприємницької) діяльності на іншій території України до закінчення строку їх дії, у випадку перереєстрації таких суб`єктів, на іншій території України, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику; не можуть бути продовженими відповідно до законодавства України. Згідно інформаційних баз даних ДПС України ТОВ "СЕРВІСПРОМЗБУТ" (код ЄДРПОУ 38461245)перебуває на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області (основне місце обліку: з 16.11.2012 - 826 - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, ОЛЕКСАНДРІВСЬКА ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА ІНСПЕКЦІЯ (ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОН М.ЗАПОРІЖЖЯ); з 01.01.2025 - 829 - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, ЗАПОРІЗЬКА ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА ІНСПЕКЦІЯ), що в контексті частини дев`ятої ст. 13 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дає ТОВ "СЕРВІСПРОМЗБУТ" право використовувати вищевказані ліцензії на іншій території України, тобто визнає їх діючими.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу I, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), 08.08.2025 року проведено камеральну перевірку ТОВ "СЕРВІСПРОМЗБУТ" (ЄДРПОУ 38461245) з питань дотримання правил нарахування та сплати авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що сплачуються платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2024 рік №9429433988 від 11.07.2025, за результатами проведення якої складено акт камеральної перевірки від 08.08.2025 №10759/08-01-04-06/38461245.
Під час проведення камеральної перевірки було встановлено, що в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального наявна інформація щодо нижчезазначених ліцензій, виданих ТОВ "СЕРВІСПРОМЗБУТ" на право роздрібної торгівлі пальним, які є діючими на перше число грудня 2024 року, а саме:
- №21100314202100030 Термін дії ліцензії 18.06.2021 - 18.06.2026 Ліцензія є діючою станом на 01.12.2024 Адреса місця роздрібної торгівлі пальним УКРАЇНА, ХЕРСОНСЬКА ОБЛ., ГЕНIЧЕСЬКИЙ РАЙОН, М. ГЕНІЧЕСЬК, вул. Центральна, буд. 204 а, Автозаправочна станція (АЗС);
- №04290314202100198 Термін дії ліцензії 26.08.2021 - 26.08.2026 Ліцензія є діючою станом на 01.12.2024 Адреса місця роздрібної торгівлі пальним УКРАЇНА, ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., СИНЕЛЬНИКIВСЬКИЙ РАЙОН, С. ВЕСЕЛЕ, вул. Погранотряда, 95 буд. 38, Автозаправочна станція (АЗС);
- №04190314202200001 Термін дії ліцензії 10.01.2022 - 10.01.2027 Ліцензія є діючою станом на 01.12.2024 Адреса місця роздрібної торгівлі пальним УКРАЇНА, ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., КРИНИЧАНСЬКИЙ РАЙОН, С. СВІТЛОГІРСЬКЕ, вул. Сонячна, буд. 31-г, Автозаправочна станція (АЗС);
- №04320314202200006 Термін дії ліцензії 15.02.2022 - 15.02.2027 Ліцензія є діючою станом на 01.12.2024 Адреса місця роздрібної торгівлі пальним УКРАЇНА, ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ТОМАКIВСЬКИЙ РАЙОН, С. ЧУМАКИ, вул. Гагаріна, буд. 5-а, Автозаправочна станція (АЗС);
- №04190314202200012 Термін дії ліцензії 13.06.2022 - 13.06.2027 Ліцензія є діючою станом на 01.12.2024 Адреса місця роздрібної торгівлі пальни УКРАЇНА, ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., КРИНИЧАНСЬКИЙ РАЙОН, С. ДРУЖБА, КРИНИЧАНСЬКИЙ РАЙОН, С. ДРУЖБА, вулиця Садова,10, Автозаправочна станція (АЗС); 
- №04160314202200019 Термін дії ліцензії 05.10.2022 - 05.10.2027 Ліцензія є діючою станом на 01.12.2024 Адреса місця роздрібної торгівлі пальни УКРАЇНА, ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ВЕРХНЬОДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ІВАШКОВЕ, Верхньодніпровський район, с. Івашкове, вул. Київська, буд. 15Б, Автозаправочна станція (АЗС); 
- №04030314202300084 Термін дії ліцензії 31.07.2023 - 31.07.2028 Ліцензія є діючою станом на 01.12.2024 Адреса місця роздрібної торгівлі пальни Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Південний район, проспект Аношкіна, 63Г, (АЗС).
Згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств ТОВ "СЕРВІСПРОМЗБУТ" за 2024 рік (уточнююча) від 11.07.2025 № 9429433988 (з додатками) сума авансових внесків з місць роздрібної торгівлі пальним, що має бути сплачена у звітному (податковому) періоді, задекларована в сумі 270 000,00 грн. 
В порушення п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п.п. 141.14.2 п. 141.14 ст.141 Кодексу ТОВ "СЕРВІСПРОМЗБУТ" не в повному обсязі нараховано авансові внески з податку на прибуток підприємств, що сплачуються платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, за 2024 рік.
Крім того, в порушення п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п.п. 141.14.1, п.п. 141.14.2, п.п. 141.14.3, п.п. 141.14.4 п. 141.14 ст. 141 Кодексу ТОВ "СЕРВІСПРОМЗБУТ" не в повному обсязі сплачено авансові внески з податку на прибуток підприємств, що сплачуються платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, а саме за грудень 2024 року розрахункова сума авансових внесків становить 330 000,00 грн. на дату фактичної сплати 20.12.2024, а сплачено позивачем в сумі 270 000,00 грн. 
Таким, чином в результаті проведення камеральної перевірки встановлено порушення вимог: п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п.п. 141.14.2 п. 141.14 ст. 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, а саме – платником занижено податкове/грошове зобовязання з авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що сплачуються платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, за 2024 рік (у зазначеній податковій звітності) на 60 000,00 грн.; п.п. 16.1.3 та 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п.п. 141.14.1, п.п. 141.14.2, п.п. 141.14.3, п.п. 141.14.4 п. 141.14 ст. 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, а саме – сплата не в повному обсязі авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що сплачуються платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, за грудень 2024 року.
На підставі висновків Акту камеральної перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми “Р” від 27.08.2025 №0144370406, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем авансовий внесок з податку на прибуток підприємств, що сплачується платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним у розмірі 60000 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 6000 грн. 
Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення форми “Р” від 27.08.2025 №0144370406, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позові вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки відповідачем, при збільшенні суми грошового зобов`язання за платежем авансовий внесок з податку на прибуток, не було взято до уваги те, що у відповідності до ч. 9 ст. 13 вказаного Закону у позивача ліцензія, яка дозволяла здійснювати роздрібну торгівлю пальним за адресою місця торгівлі: Україна, Херсонська обл., Генічеський район, м. Генічеськ вул. Центральна, буд. 204 а, Автозаправочна станція (АЗС), вважалась недійсною на тимчасово окупованій території. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до п 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Законом України від 10.10.2024 № 4015-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану", зокрема, з 01.12.2024 передбачено сплату авансових внесків з податку на прибуток підприємств платниками податку за місця роздрібної торгівлі пальним.
Відповідно до п. 137.12 ст. 137 Податкового кодексу України платники податку, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, зобов`язані сплачувати авансові внески з податку на прибуток підприємств за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця. Авансові внески та податок на прибуток підприємств, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, визначаються у порядку, передбаченому пунктом 141.14 статті 141 цього Кодексу.
Так, відповідно до п.п. 141.14.1 п. 141.14 ст. 141 ПК України платники податку, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, сплачують щомісяця не пізніше двадцятого числа поточного місяця авансовий внесок з податку на прибуток підприємств за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця, у розмірі, визначеному п.п. 141.14.2 п. 141.14 ст. 141 ПК України.
Терміни "роздрібна торгівля пальним", "місце роздрібної торгівлі пальним" вживаються у значеннях, наведених у Законі України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Підпунктом 141.14.2 п. 141.14 ст. 141 Податкового кодексу України визначено, що авансовий внесок з податку на прибуток підприємств сплачується за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця:
а) у розмірі 60 тис. грн. за кожне місце, крім випадків, передбачених підпунктами "б" і "в" п.п. 141.14.2 п. 141.14 ст. 141 Податкового кодексу України;
б) для місця роздрібної торгівлі пальним, на якому здійснюється реалізація виключно скрапленого газу, у розмірі 30 тис. грн. за кожне місце;
в) для місця роздрібної торгівлі пальним, на якому здійснюється реалізація кількох видів пального і при цьому частка реалізації скрапленого газу в літрах, приведених до температури 15 C у загальному обсязі реалізованого протягом попереднього місяця пального, становить 50 і більше відсотків, у розмірі 45 тис. грн. за кожне місце.
Згідно з п.п. 141.14.3 п. 141.14 ст. 141 Податкового кодексу України авансові внески з податку на прибуток підприємств, сплачені відповідно до п. 141.4 ст. 141 ПК України, є невід`ємною частиною податку на прибуток.
Сплачена протягом звітного (податкового) періоду сума авансових внесків з податку на прибуток підприємств зменшує податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємств, розраховані за результатами такого звітного (податкового) періоду за базовою (основною) ставкою, визначеною ст. 136 ПК України, у сумі, що не перевищує суму нарахованого податкового зобов`язання за такий податковий (звітний) період.
У разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного (податкового) року, перевищує суму нарахованого податкового зобов`язання за такий податковий (звітний) рік, сума такого перевищення не переноситься у зменшення податкових зобов`язань наступних податкових (звітних) періодів.
Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток не підлягає поверненню платнику податку як надміру та/або помилково сплачені податкові зобов`язання, не може бути зарахована в рахунок інших податків і зборів (обов`язкових платежів) та на неї не поширюється дія положення ст. 43 ПК України.
Відповідно до п.п. 141.14.4 п. 141.14 ст. 141 Податкового кодексу України грошове зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств вважається узгодженим у момент виникнення такого зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою п.п. 141.14.1 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України для граничного строку сплати авансового внеску з податку на прибуток підприємств до відповідного бюджету.
У разі якщо платник податку не сплачує узгоджену суму авансового внеску з податку на прибуток підприємств протягом строку, визначеного п.п. 141.14.1 п. 141.14 ст. 141 ПК України, такий платник податків притягається до відповідальності у вигляді штрафу в розмірах, визначених ст. 124 ПК України.
Як свідчать встановлені обставни справи, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення були висновки відповідача про протиправну несплату позивачем авансового внеску за грудень 2024 за ліцензією на право роздрібної торгілві пальним № 21100314202100030 у розмірі 60000.00 грн.
З матеріалів справи видно, що ТОВ «Сервіспромзбут» отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, зокрема: №21100314202100030, термін дії ліцензії 18.06.2021 - 18.06.2026; адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Херсонська обл., Генічеський район, м. Генічеськ вул. Центральна, буд. 204 а, Автозаправочна станція (АЗС).
Згідно із Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії 
або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, Генічеський район Херсонської області з 24.02.2022 відноситься до Тимчасово окупованих російською федерацією територій України. 
Отже, ТОВ «Сервіспромзбут» не здійснювало діяльність за місцем роздрібної торгівлі пальним за адресою: Україна, Херсонська обл., Генічеський район, м. Генічеськ вул. Центральна, буд. 204 а, Автозаправочна станція (АЗС) у 2024 році. 
Вказане відповідачем не заперечується та доказів протилежного останнім до суду не надано.
Також, з матеріалів справи видно, що розпорядженням ГУ ДПС у Запорізькій області від 27.02.2025 року № 86-лр анульовано вказану ліцензію.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.
Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.
В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.
Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.
Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.
Згідно з ч. 9 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ліцензії, надані суб`єктам господарювання до набрання чинності цим Законом (а для територій України, що були тимчасово окуповані Російською Федерацією після набрання чинності цим Законом - до тимчасової окупації цієї території України) відповідно до закону про ліцензування видів господарської діяльності, документи (включаючи сертифікати), видані відповідно до закону до 1 січня 2018 року, та документи про відповідність, надані відповідно до Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», документи дозвільного характеру, надані згідно із Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»:
а) вважаються недійсними на тимчасово окупованій території;
б) можуть використовуватися для проведення господарської (підприємницької) діяльності на іншій території України до закінчення строку їх дії, у випадку перереєстрації таких суб`єктів на іншій території України, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику;
в) не можуть бути продовженими відповідно до законодавства України, крім випадків, коли до закінчення строку дії таких ліцензій (дозволів) здійснено деокупацію відповідної тимчасово окупованої території.
Аналізуючи положення ч. 9 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ліцензії, видані суб`єкту господарювання до набрання чинності цим Законом відповідно до закону про ліцензування видів господарської діяльності є недійсними на тимчасово окупованій території в силу прямої дії норми закону, при цьому вказані ліцензії можуть використовуватися для проведення господарської (підприємницької) діяльності на іншій території України до закінчення строку їх дії, у випадку перереєстрації таких суб`єктів на іншій території України, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику, тобто зазначена норма свідчить про те, що вказані ліцензії є дійсними на іншій території України лише у разі використання їх для проведення господарської (підприємницької) діяльності суб`єкта господарювання.
Як видно з матеріалів справи, відповідачем не було надано доказів того, що ліцензія №21100314202100030, яка видана на місце торгівлі пальним , що знаходяться на окупованій території, використовуються позивачем для проведення господарської (підприємницької) діяльності на іншій території України, яка не є окупованою.
Таким чином, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем, при збільшенні суми грошового зобов`язання за платежем авансовий внесок з податку на прибуток, не було взято до уваги те, що у відповідності до ч. 9 ст. 13 вказаного Закону у позивача ліцензія, яка дозволяла здійснювати роздрібну торгівлю пальним за адресою місця торгівлі: Україна, Херсонська обл., Генічеський район, м. Генічеськ вул. Центральна, буд. 204 а, Автозаправочна станція (АЗС), вважалась недійсною на тимчасово окупованій території. 
При цьому, що стосується посилань відповідача на те, що Кабінетом Міністрів України станом на дату розгляду заперечень не приймалось рішення про поширення дії статті 13 Закону 1207 на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21 квітня 2022 року № 2217-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України") правовий статус тимчасово окупованої території російською федерацією в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 03.10.2025 по справі №908/1162/23, які враховуються судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.12.2025 в адміністративній справі №280/7615/25 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш