Справа №731/217/26 
Провадження №2/731/252/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2026 року      с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
судді         Савенка А.І.,
за участю секретаря      Виниченко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», подану представником Кудіною Анастасією Вячеславівною, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2026 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла на розгляд вказана позовна заява.
На обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що 15 липня 2025 року між відповідачем та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено кредитний договір №9242608, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 10 000 грн строком на 360 днів, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 1,0% на день від залишку заборгованості.
Вказаний договір був укладений відповідачем, шляхом накладення ним особистого електронного підпису, які були відтворені шляхом використання відповідного одноразового ідентифікатора (електронного підпису) який був надісланий на вказаний ним номер мобільного телефону.
Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 кошти шляхом переказу на його картковий рахунок. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав.
31 березня 2026 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 31032026, за яким право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 9242608 від 15 липня 2025 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у розмірі 33 000 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 18 000 грн - сума заборгованості за відсотками, 5 000 грн – сума заборгованості за пенею, штрафом.
У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_1 відповідну заборгованість у загальному розмірі – 33 000 грн. Крім того, позивач наполягає на розподілу судових витрат, у виді сплаченого судового збору у розмірі – 2 662,40 грн та витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням та забезпечення доказів, що становить 1 664 грн.
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 11 травня 2026 року, позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 11 червня 2026 року, яке в подальшому відклалось у зв`язку з першою неявкою відповідача до 17 липня 2026 року.
 
16 липня 2026 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 79).
 
Судове засідання призначене на 17 липня 2026 року відклалось у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
 
Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи явку свого представника не забезпечили. У прохальній частині позову наполягали на здійсненні розгляду справи за відсутності сторони позивача (а.с. 5 зворот).
 
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, шляхом надсилання засобами поштового зв`язку за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав.
Судом встановлено, що 15 липня 2025 року року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 9242608, підписаного шляхом використання останнім електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3167, на умовах зворотності, строковості та платності, відповідно до якого товариство надало кредитні кошти у сумі 10 000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (а.с. 7-15).
Умови договору детально викладені в пунктах 1.3-1.10.1, 6.4.1, 6.4.2. договору. Зокрема, сума кредиту – 10 000 грн; строк договору - 360 днів; стандартна процентна ставка становить 1,0 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 ; штрафи: у розмірі 1 200 гривень на 4 (четвертий) день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом та 300 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом.
Інформація, яка міститься у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є додатком до договору позики (а.с. 15 зворот, 16) та Паспорті споживчого кредиту (а.с. 17-19), дублює умови кредитного договору.
Аналізуючи копію наданої позивачем довідки №443 від 01 квітня 2026 року, 15 липня 2025 року на банківську карту відповідача, вказану ним у договорі, позивач ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» перерахував кредитні кошти в обумовленій Договором сумі – 10 000 грн. Перерахунок коштів здійснювався за допомогою системи іPay, на підставі договору укладеного ТОВ «УПР» з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» № ФК-20/11/2019 від 28 листопада 2019 року (а.с. 22).
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за вказаним Договором про надання споживчого кредиту № 9242608 виконало у повному обсязі надавши відповідачу обумовлений Договором кредит.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Таким чином судом установлено, що посилання на обставини укладення 15 липня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 договору споживчого кредиту № 9242608 в електронній формі відповідачем не спростовується та не оспорюється, а також відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, як це передбачено умовами договору. 
З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору кредитування відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі ОСОБА_1 , до матеріалів справи додано наступні документи.
31 березня 2026 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу № 31032026, у відповідності до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Кредитор) відступив ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (Новий кредитор), права вимоги, визначені в Реєстрі Боржників (а.с. 29-34).
Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 31 березня 2026 року за Договором факторингу № 31032026 від 31 березня 2026 року, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» Реєстр Боржників від 31 березня 2026 року, у повному об`ємі кількістю 4 123 (а.с. 35).
Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжної інструкції № 24003 від 03 квітня 2026 року до Договору факторингу № 31032026 від 31 березня 2026 року.
Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу № 31032026 від 31 березня 2026 року підтверджує передання права вимоги до ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_2 ), за кредитним договором № 9242608, загальна сума заборгованості 33 000 грн, з яких: 10 000 грн – заборгованість за основним боргом; 18 000 грн – заборгованість за відсотками та 5 000 грн - сума заборгованості за штрафом (а.с. 37).
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
У зв`язку з чим суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за Договором про надання споживчого кредиту № 9242608 від 15 липня 2025 року.
Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.
Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договорами, доказів своєчасного, належного та повного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність заборгованості та підстав для їх стягнення у примусовому порядку.
 
Згідно розрахунку заборгованості виконаного первісним кредитором, сума заборгованості складає 33 000 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 18 000 грн - сума заборгованості за відсотками, 5 000 грн – сума заборгованості за штрафом. Розрахунок заборгованості також містить інформацію про часткове погашення заборгованості на загальну суму 3 000 грн на погашення заборгованості за відсотками.
Щодо нарахованої позивачем неустойки у вигляді штрафу за неналежне виконання відповідачем своїх боргових зобов`язань у розмірі 5 000 грн є безпідставними.
Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час.
Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання.
Отже, беручи до уваги період виникнення зазначених договірних відносин кредитування, що мало місце уже у період воєнного стану в Україні та період відповідного прострочення, вимоги позивача у частині нарахування неустойки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є безпідставними, а тому не підлягають до задоволенню.
При цьому суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача наступної заборгованості: за Договором про надання споживчого кредиту № 9242608 від 15 липня 2025 року у загальні сумі – 28 000 грн, з яких: 10 000 грн – заборгованості за основною сумою боргу, 18 000 грн – сума заборгованості за відсотками.
У зв`язку з цим, заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, з-поміж іншого, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; (п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно задоволеній частині вимог, тобто в розмірі 84,85%, що становить 2 259,05 грн.
Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 2 ст. 140 ЦПК України).
Згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Так, у позовній заяві зазначено, що позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зокрема витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, у розмірі 1 664 гривень.
Натомість позивачем у позові взагалі не зазначено у чому саме полягають вказані витрати, а також не надано суду жодних доказів на підтвердження факту їх здійснення, а тому вони не підлягають до стягнення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 140, 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», подану представником Кудіною Анастасією Вячеславівною, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІПН НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (юридична адреса: вул. Лісова, б. 2, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400; код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 9242608 від 15 липня 2025 року укладеного з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у сумі – 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 259 (дві тисячі двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 05 копійок, а всього стягнути – 30 259 (тридцять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 05 копійок.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         А.І.Савенко