Справа № 643/18860/26
Провадження № 3/643/2571/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15.09.2026       м. Харків
Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Поліщук Т.В., розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
 
23.08.2026 о 21-14 год. в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова, буд. 89, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Picnic», номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), зознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився, що підтверджується висновком лікаря нарколога № 1794 від 24.08.2026, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 23.08.2026 о 21-14 год. в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова, буд. 89, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Picnic», номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, притягався 22.02.2026, за вказані дії відповідальність передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП.
Постановою Салтівського районного суду міста Харкова від 15.09.2026 об`єднано в одне провадження матеріали про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП справа № 643/18860/26 (провадження № 3/643/2571/26) та за ч. 1 ст. 130 КУпАП справа № 643/18862/26 (провадження № 3/643/2572/26). Об`єднаній справі присвоєно єдиний унікальний № 643/18860/26 (провадження № 3/643/2571/26).
Від захисника ОСОБА_1 – адвоката Чіпа Я.М. надійшли заперечення та клопотання про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, в яких останній прохає розглядати справу без участі ОСОБА_1 та його захисника. Щодо протоколу стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначив, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки водій не відмовлявся від проходження медичного огляду – огляд фактично було проведено. Не надання водієм зразка сечі було зумовлено об`єктивною фізіологічною неможливістю, а не відмовою. Крім того, водію не було запропоновано надати інші біологічні середовища, отже факт перебування водія у стані сп`яніння чи факт його відмови від проходження огляду жодним належними та допустимими доказами не підтверджені. Щодо протоколу складеного стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП зазначив, що на час зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 не був особою, яка була або позбавлена права керування ТЗ, або обмежена у такому праві, або особою, яка такого права не мала взагалі, тобто не вчинила правопорушення, що передбачені ч.2, ч. 3 або ч. 4 ст. 126 КУпАП. Станом на 23.08.2026 ОСОБА_1 не був особою, позбавленою права керування транспортними засобами, оскільки постанова Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2025, якою ОСОБА_3 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, набрала законної сили 21.07.2025, отже визначений судом строк позбавлення права керування транспортними засобами сплив 21.07.2026, тобто більше ніж за місяць до подій, зафіксованих у протоколі. Під час зупинки ОСОБА_1 мав при собі чинне посвідчення водія, а тому були відсутні будь-які підстави вважати, що він не має права керування транспортним засобом. Станом на 23.08.2026 посвідчення водія серії НОМЕР_2 перебувало у ОСОБА_1 і було ним пред`явлено, а тому він мав право розраховувати на те, що встановлений строк закінчився і його право керування відновлено.
Суд, дослідивши матеріали справи, відеозаписи з місця події, дійшов до наступного висновку.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. 
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Допустимість доказів – це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності – придатність для використання за змістом.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
П. 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
П. 2.1 а ПДР України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. 
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Судом було досліджено відеозаписи, які знаходились на DVD дисках, з яких вбачається, що працівниками поліції роз`яснено права, якими наділена особа під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ». В медичному закладі лікар запропонував останньому здати біологічний матеріал (сечу). Проте протягом трьох годин біологічний матеріалі останній не здав.
При цьому жодних даних того, що ОСОБА_1 страждає на будь-яке захворювання, має вади які унеможливлюють чи уповільнюють відібрання зразків біологічного середовища (сечі) останній лікарю не повідомляв та суду не надав.
Лікарем-наркологом та поліцейськими було підтверджено реальну об`єктивну можливість ОСОБА_1 пройти медичний огляд у повному об`ємі, а також в законному порядку йому було надано можливість реалізації його обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху, однак останній їх не використав. 
З урахуванням вказаних вище обставин, суд вважає, що у ОСОБА_1 не було підстав в умовах медичного закладу, не здати біологічні зразки для проведення відповідного огляду на стан наркотичного сп`яніння, виходячи з фізіологічних властивостей людського організму і для цього йому було надано достатньо часу.
Виходячи з досліджених відеозаписів та досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння 23.08.2026.
Разом з тим, як вбачається із відеозапису працівником поліції щодо посвідчення водія було зазначено, що після позбавлення права керування транспортними засобами водій має здати іспити для отримання права на керування транспортним засобом.
Відповідно пункту 6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 17 грудня 2008 року, тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві у разі винесення судом постанови позбавлення водія права керування транспортним засобом після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду придатності до керування транспортним засобом та успішного складення територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.
Як вбачається листа про розгляд адвокатського запиту заступника начальника управління – начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення ОСОБА_4 від 04.09.2026 згідно облікових баз даних на момент складання протоколу адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 753350 віл 23.08.2026 ОСОБА_1 в територіальному органі з надання сервісних послуг теоретичного і практичного іспиту не склав, а отже право на керування транспортним засобом відповідної категорії не отримав.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії ЕПР1 № 753350 від 23.08.2026 складений на останнього за те, що водій не мав права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується відомостями, що містяться у:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 753350 від 23.08.2026;
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 753499 від 23.08.2026;
- постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6704095 від 22.02.2026 за порушення ОСОБА_1 пункту 2.1а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП, з накладенням стягнення в розмірі 20400 грн.;
- постанові Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2025 про притягненн ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 21.07.2025;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1794 від 24.08.2026, відповідно до якого заключний діагноз встановити неможливо за відсутності біологічного середовища (сечі), протягом 3 годин не зібрав аналіз сечі;
- рапортах працівника поліції;
- відеозаписами з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції. 
Слід зазначити, що вирішуючи справу суд має приймати інформоване рішення, тобто робити свої висновки щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, виходячи з усієї релевантної інформації, яку сторонам вдалося отримати і надати суду.
Правила недопустимості доказів становлять собою обмеження цього загального принципу, дозволяючи або зобов`язуючи виключати з процесу доказування інформацію, яка потенційно може мати істотне, а іноді й вирішальне значення для справи.
Порушення формальностей, які регулюють порядок складання процесуальних документів чи окремих процесуальних дій, але жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті порушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.
Верховний Суд в постанові від 01.12.2020 у справі № 318/292/18 зазначав, що норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.
Суд застосовує в цій справі такий підхід, сформований Верховним Судом, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та/або заперечити цю інформацію.
Надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а тому суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколів у справі відсутні.
Отже, проаналізувавши надані суду докази, суд приходить до переконання, що своїми діяннями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП, що виразилося в повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Керуючись ст. ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.
Обставин, що обтяжують або пом`якшують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_1 з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення в межах, встановлених ч. 5 ст. 126 КУпАП України, оскільки санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП України передбачає більш тяжке покарання, ніж санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки автомобіль «Toyota Picnic», номерний знак НОМЕР_1 , як вбачається з довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ОСОБА_1 не належить. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн., які підлягають стягненню з правопорушника.
Керуючись ст. ст. 23, 30-35,36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 256, 266 КУпАП, суд – 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:
-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу належить сплатити за наступними реквізитами:
Отримувач: ГУК Харківськобл/Харківобл/ 21081300 код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Відповідно до положень ст. ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Т.В.Поліщук