| 1 | Справа № 332/1552/26  2/335/3115/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 року        м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря судового засідання Барановської В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
ВСТАНОВИВ:

21.05.2026 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшли матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», в особі представника Романенка М.Е., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2026 про направлення справи за підсудністю.
В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що 13.11.2012 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1001320255. Відповідно до умов кредитного договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання і повернення кредиту, що розміщені на офіційному веб-сайті Кредитодавця. Відповідачем отримані кредитні кошти, відповідно до умов кредитного договору від 13.11.2012, однак кредитні зобов`язання належним чином не виконані, внаслідок чого, утворилася заборгованість у розмірі 74 671,63 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 48 757,80 грн.; заборгованості за відсотками – 25 913,83 грн.
15.03.2024 між АТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № 15/03/24, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1001320255 від 13.11.2012. 
На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 74 671,63 грн., судові витрати у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2026 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – направлено за підсудністю до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, яку судом отримано 21.05.2026 та передано у провадження судді Крамаренко І.А.
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 27.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи.
В судове засідання представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не з`явився, матеріали позову містять заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала.
Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 
Судом встановлено, що 07.03.2012 між ТОВ «ОТП Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1001320255. Відповідно до умов кредитного договору загальний розмір кредиту 806,30 грн., який складається з: 733,00 грн. - на придбання товару у продавця 1; 73,30 грн. - на придбання послуг у продавця 2. Строк кредиту- 10 місяців. Розмір процентної ставки – 0,01% річних.
Відповідно до п.п. 2.2.1. Договору, Банк відкриває Держателю Картковий рахунок в гривнях та випускає Кредитну картку типу MasterСard Standard , а також виконує розрахункове обслуговування Платіжних операцій, здійснених з використанням Кредитної картки, її реквізитів чи без використання Картки. 
Документи, які складалися та підписувалися вказаними сторонами, у ході укладення вищевказаного Договору, датовані 07.03.2012.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість здійснена за кредитним договором № 1001320255 від 13.11.2012 станом на 15.03.2024, та складає загальну суму заборгованості 74 671,83 грн.
15.03.2024 між АТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу № 15/03/24, згідно якого первісний кредитор – Акціонерне товариство «ОТП БАНК» відступив на користь нового кредитора – ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги за кредитним договором № 1001320255 від 13.11.2012, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024.
Так, з досліджених судом матеріалів встановлено, що за договором факторингу (первісний кредитор АТ «ОТП БАНК») позивач набув право вимоги за кредитним договором № 1001320255 від 13.11.2012,  боржник – ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 74 671,83 грн.
Отже, виходячи із досліджених судом доказів, встановлено, що Договір про споживче кредитування № 1001320255 з додатками, було укладено між ТОВ «ОТП Кредит» та ОСОБА_1 , 07.03.2012.
Позивач позиваючись до суду, посилається на набуття права вимоги за кредитним договором № 1001320255 від 13.11.2012 (як зазначено у позові: укладений між відповідачем та АТ «ОТП БАНК»), згідно Договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024 та витягу з реєстру боржників до Договору факторингу.
Однак, кредитний договір № 1001320255 від 13.11.2012 укладений між відповідачем та АТ «ОТП БАНК», позивачем суду не надано.
Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доведеність позовних вимог, розмір заборгованості, набуття новим кредитом права вимоги до боржника покладається процесуальним законом у справах цієї категорії на позивача.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).
Разом із тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження набуття права вимоги за кредитним договором № 1001320255 від 07.03.2012 укладеним між відповідачем та ТОВ «ОТП КРЕДИТ», який долучений до матеріалів справи, оскільки матеріали справи свідчать про набуття права вимоги за кредитним договором № 1001320255 від 13.11.2012 укладеним між відповідачем та АТ «ОТП БАНК», який до матеріалів справи позивачем не долучався.
Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» не доведено наявність у товариства права вимоги до відповідача за спірним кредитним договором № 1001320255 від 07.03.2012.
Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, суд доходить до висновку, що позивачем не надано доказів, які підтверджують ту обставину, що ТОВ «Діджи Фінанс» у встановленому Законом порядку набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 1001320255 від 07.03.2012 укладеним між відповідачем та ТОВ «ОТП КРЕДИТ», а відтак і право вимоги до нього.
Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова ВС від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).
У свою чергу, не доведення позивачем відступлення первісним кредитором грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , позбавляє суд, у тому числі, можливості перевірити правильність нарахування поданого розрахунку заборгованості.
З огляду на викладені судом обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю заявлених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати у виді сплати судового збору та витрат на правничу допомогу слід віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором– відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення підписано без його проголошення, відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Повне рішення суду складено 23.07.2026.

Суддя І.А. Крамаренко