Справа № 627/718/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі 
головуючої судді Вовк Л. В.
з участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В.,
учасники справи :
позивач ОСОБА_1 , 
представник позивача, адвокат Болоховцев Є.О.,
відповідач Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, 
у с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача .
У серпні 2025 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.
Позов обгрунтовано тим, що у березні 2004 року помер батько позивача , ОСОБА_2 . На момент смерті йому на праві приватної власності належализемельні ділянки : сіножать площею 0,0982 га , кадастровий номер 6323583200:04:000:1006 , та рілля площею 2,9229 га, кадастровий номер : 6323583200:01:000:0337 , що знаходяться на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області . У 2001 році ОСОБА_2 склав заповіт , згідно якого все своє майно заповідав ОСОБА_3 , який успадкував спадкове майно на підставі судового рішення від 09.01.2018. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Земельні ділянки , належні на праві приватної власності ОСОБА_3 залишилися не успадковані , спадкоємці відсутні. Оскільки спадщину ніхто із спадкоємців не прийняв, спадкова справа після ОСОБА_3 не заведена , правовстановлюючий документ на земельну ділянку відсутній, позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви в редакції від 21.08.2025 , в порядку ст.392 ЦК України, просить визнати за ним правоприватної власності на земельні ділянки : сіножать площею 0,0982 га , кадастровий номер 6323583200:04:000:1006 , та ріллю площею 2,9229 га , кадастровий номер : 6323583200:01:000:0337, що знаходиться на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області .
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

Заяви , клопотання , інші процесуальні дії у справі .

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 27.08.2025 позовна заява прийнята до розгляду та провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження , підготовче засідання призначено на 02.10.2025, о 10:00.

Згідно ухвали Краснокутського районного суду Харківської області від 04.05.2026, закрито підготовче провадження , призначена справа до судового розгляду по суті на 14.05.2026 , о 09:00. 

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , просить задовольнити.
Представник відповідача до суду не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність та ухвалити рішення на розсуд суду. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Матеріалами справи встановлено , що ОСОБА_2 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Козіївка Краснокутського району Харківської області , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області від 25.03.2004. ( а.с. 16)
Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 786030 від 27.06.2003 , ОСОБА_2 на праві приватної власності мав земельну ділянки площею 3,0211 га, з них : сіножать площею 0,0982 га , кадастровий номер 6323583200:04:000:1006, та рілля площею 2,9229 га , кадастровий номер : 6323583200:01:000:0337 , розташована на території Козіївської сільської ради , КСП « Козіївське» , цільове призначення : для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ( з.с.а.с. 15)
Заповітом посвідченим державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 21.08.2001 , ОСОБА_2 заповідав ОСОБА_3 ( з.с.а.с.17)
Після померлого ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 349/2004 за заявою ОСОБА_3 від 18.09.2004 , зареєстрована в реєстрі №681 , свідоцтва на право на спадщину не видавалося, про що свідчить копія спадкової справи № 349/2004. ( а.с.147-152)
З довідки виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 17.09.2004 вбачається , що на час смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ним проживала дружина ОСОБА_4 ( а.с. 151) .
ОСОБА_4 відмовилася від своєї частки у спадщині після померлого чоловіка ОСОБА_2 , згідно заяви від 21.09.2024, посвідченої секретарем виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області Овчаренко В.О., зареєстрованої в реєстрі за №180. ( а.с. 152)
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 у с.Козіївка Краснокутського району Харківської області , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 16.08.2016 ( а.с. 17)
Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 09.01.2018 у справі №627/538/17 за позовом ОСОБА_5 до Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про визнання права приватної власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування , зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково та за ним визнано право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на частини земельної ділянки площею 3,0211 га , що розташована на території Козіївської сільської ради, цільове призначення : для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 786030 , належного ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 12.02.2018 .
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.( ч.4 ст.82 ЦПК України)
За ОСОБА_3 , на підставі вищезазначеного судового рішення від 09.01.2018, зареєстровано право приватної власності на частки спірної земельної ділянки , а саме рілля площею 2,9229 га , кадастровий номер :6323583200:01:000:0337, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.05.2025 , ( а.с. 11-12) 
Зі свідоцтва про смерть від 15.12.2023 вбачається , що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Чехов Московської області Російської Федерації ( а.с.18). 
Як свідчить відповідь державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О. від 27.03.2025 , після смерті ОСОБА_3 , згідно із записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області за 2023 -2025 роки , спадкова справа не заведена . ( а.с. 13) 
Дочка ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , також померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що підтверджує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 04.11.2024. ( а.с. 15).
Позивач , вважаючи , що після померлого ОСОБА_3 , відсутні будь-які спадкоємці, він має право на земельну ділянку , яку ОСОБА_3 успадкував після батька позивача, ОСОБА_2 . 

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Пунктом 3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 в редакції, чинній на час відкриття спадщини, було передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.
У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно із частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Так, статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
У постанові № 227/3750/19 від 22.09.2021 Верховний Суд зазначив : Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. 
Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Посилання позивача , що йому належить частка спірної земельної ділянки, оскільки він є особою з інвалідністю та має право на обов`язкову частку у спадщині , однак за ним право приватної власності не визнано судовим рішенням від 09.01.2018 у справі № 627/538/17 за позовом ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку , суд до уваги не приймає , оскільки позивач до суду за захистом своїх прав у даній справі не звертався , будь-які позовні вимоги не заявляв та судове рішення не оскаржував .
Таким чином , оскільки позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 або ОСОБА_3 не звертався , у вчиненні нотаріальної дії нотаріус позивачу не відмовляв , доказів постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК , позивач не надав , тому суд вважає , що позовні вимоги про визнання права власності задоволенню не підлягають , оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, а втрата правовстановлюючого документа не звільняє позивача від обов`язку звернутися до нотаріуса.  

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд 
у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін :
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;
відповідач: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, місцезнаходження: вул. Охтирська, буд. №1, с-ще Краснокутськ, Богодухівський район, Харківська область, 62002, ЄДРПОУ: 04397359.
Повний текст судового рішення викладено 23.07.2026. 

Суддя Л. В. Вовк