Провадження № 2-о/742/18/26 
Єдиний унікальний № 742/3816/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Короткої А.О.,
при секретарі судового засідання - Бурмаці Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представниця заявника - адвокатка Біла Тетяна Олександрівна, заінтересована особа - Ладанська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом останніх п`яти років до дня її смерті.
Подану заяву мотивує тим, що заявник є хрещеником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя остання проживала у с-щі Ладан Прилуцького району Чернігівської області разом із чоловіком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , подружжя дітей не мало. 
Оскільки подружжя ОСОБА_1 не мало дітей чи племінників, заявник підтримував із ними тісні родинні стосунки, які полягали у регулярному відвідуванні сім`ї, спільному святкуванні днів народжень та інших свят, наданні допомоги по господарству, виборі та придбанні побутової техніки, виконанні ремонтних робіт, а також догляді та підтримці під час хвороби ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їхні взаємини мали характер сімейних відносин, подібних до відносин між батьками та сином.
Після смерті ОСОБА_3 . 08.08.2012 стан здоров`я ОСОБА_2 суттєво погіршився, у зв`язку з чим заявник почав частіше перебувати за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , допомагаючи їй у веденні господарства. Також ОСОБА_2 передала заявнику документи на житловий будинок.
У 2017 році заявник остаточно переїхав до ОСОБА_2 , оскільки через погіршення стану здоров`я вона вже не могла самостійно пересуватися та потребувала постійної сторонньої допомоги навіть у побуті. Із цього часу, за твердженням заявника, вони почали спільно проживати та вести спільне господарство. Спільний бюджет формувався за рахунок доходів заявника та пенсії ОСОБА_2 , з яких здійснювалася оплата продуктів харчування, предметів першої необхідності, лікарських засобів, комунальних послуг, а також утримання домоволодіння. Заявник здійснював догляд за ОСОБА_2 , допомагав їй пересуватися, виносив на подвір`я для прогулянок, під час хвороби купував ліки, викликав швидку медичну допомогу та відвідував її у лікувальних закладах. На підтвердження зазначених обставин заявник посилається на показання свідків, а також на квитанції про оплату комунальних послуг.
У 2023 році через значне погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 заявник перевіз її до свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де вона проживала до дня смерті. Її поховання заявник здійснив за власний рахунок, а в подальшому встановив надгробний пам`ятник.
Після смерті ОСОБА_2 заявник звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг, оскільки необхідним є підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Заявник зазначає, що після смерті ОСОБА_2 інших осіб, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини, немає.
У зв`язку з необхідністю оформлення спадкових прав та підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем він звернувся до суду із відповідною заявою.
У судове засідання заявник та його представниця не з`явилися, проте остання подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за відсутності сторони заявника.
Представник Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області у судове засідання не з`явився також, проте подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, а проти задоволення заявлених вимог не заперечував (а.п.43).
З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживали по сусідству з ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживав разом із ОСОБА_2 , здійснював за нею догляд, допомагав у веденні домашнього господарства та підтримував із нею сімейні стосунки.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.
Тож, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 протягом останніх п`яти років до її смерті є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_3 в с-щі Ладан Прилуцького району Чернігівської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.03.2023 (а.п.8).
Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.02.1998 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є власницею житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.9).
Згідно з копією домової книги за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.п.10-11).
На підтвердження понесених витрат на поховання та увічнення пам`яті спадкодавця заявником надано квитанцію про оплату послуг із виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника на суму 12900,00 грн (а.п.12).
Крім того, заявником надано квитанції про оплату комунальних послуг за будинок, у якому проживала ОСОБА_2 . Зазначені документи вказують на те, що заявник здійснював оплату витрат, пов`язаних з утриманням житла, та брав участь у вирішенні повсякденних побутових питань (а.п.13-19).
З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74015603 від 20.09.2023 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа №71265455 (а.п.24).
Відповідно до довідки № 77 від 28.03.2023, виданої виконавчим комітетом Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та саме ним було організовано поховання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , із понесенням витрат за власний рахунок (а.п.25).
Відповідно до копії відповіді №70/01-16 від 20.09.2023 приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Охріменко Н.С., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки для оформлення спадкових прав заявнику необхідно підтвердити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років, тому рекомендовано було звернутися до суду (а.п.26)
Відповідно до наданої копії спадкової справи №41/23, заведеної 20.09.2023 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що саме ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з питання оформлення спадкових прав, інших заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 матеріали спадкової справи не містять.
Відповідно до ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. 
Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до абзацу 5 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у ст.1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19.10.2000 із змінами та доповненнями, згідно з якою домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
Відповідно до ст.8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч.1 ст.9 Конституції України).
Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.
Крім цього, пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Тож, провівши системний аналіз та оцінивши у сукупності всі надані у справі докази, які є послідовними та узгоджуються між собою, суд дійшов висновку про доведеність факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом останніх п`ять років до її смерті, оскільки вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, заявник здійснював постійний догляд за спадкодавицею за її життя, надавав їй матеріальну та побутову допомогу, тому між ними склалися сталі сімейні відносини, притаманні членам однієї сім`ї, а після смерті саме він здійснив її поховання.
Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги є повністю доведеними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі наведеного та ст. 8, 9 Конституції України, ст.3 СК України, керуючись ст.2, 10, 76, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 352, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , заінтересована особа - Ладанська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області, код ЄДРПОУ - 04412449, юридична адреса: вул. Миру, буд.77, с-ще Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , протягом останніх п`яти років до дня її смерті. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено та підписано 07.08.2026.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя  Анна КОРОТКА