Справа № 610/1241/26
провадження № 2/610/1413/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2026 Балаклійський районний суд Харківської області в складі: 
головуючого: судді Тімонової В.М.,
за участі: секретаря судового засідання – Кучеренко Ю.М.,
позивачки – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Мікуліна Д.М. (в режимі відеоконференції),
відповідача – Жадана В.С. (в режимі відеоконференції), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 610/1241/26 (провадження № 2/610/1413/2026) за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:
24.03.2026 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява адвоката Мікуліна Дмитра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 2000000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 19.02.2025 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років. У вказаному кримінальному провадженні їй надано статус потерпілої, а вбита ним ОСОБА_3 є її рідною донькою.
Згідно вказаного вироку суду 14 вересня 2024 року приблизно о 18 годині 04 хвилини солдат ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий на ґрунті ревнощів злочинний умисел, направлений на вбивство людини, під час сварки з ОСОБА_4 взяв у праву руку складний ніж, який мав при собі, та наніс ним останній не менше семи ударів по тулубу, чим спричинив тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.
Після загибелі доньки у позивачки залишилась онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказаними протиправними діями ОСОБА_2 психологічному самопочуттю позивачки спричинено дуже значну шкоду, тому що її життя після вбивства доньки тепер перенасичене негативними емоціями та психічними переживаннями, вона постійно відчуває значні моральні страждання, а саме: страх, тривогу, роздратованість, іноді ненависть, лють, часто відчай, постійно згадує доньку, якісь моменти з її життя, після чого відчуває сум. Крім того вказаними діями відповідача нею понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок та бажань, які б вона могла б реалізувати, як би її донька була жива. Після вбивства доньки у позивачки тривалий час була сильна депресія, вона перестала спілкуватися з друзями, цікавитися життям, активно проводити час. Біль втрати доньки в результаті злочину житиме в ній завжди. Посилаючись на вказані обставини та керуючись ч. 1 ст. 1167, ч. 2 ст. 1168 ЦК України, просили позов задовольнити, стягнувши із відповідача моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи.
Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 30.03.2026 відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.
29.05.2026 до суду позивачкою подано висновок комплексної психологічно-соціальної експертизи (а.с. 75- 99).
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 02.06.2026 закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник – адвокат Мікулін Д.М. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позові.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив щодо розміру моральної шкоди, яку позивачка просить стягнути із нього.
Вислухавши пояснення позивачки, її представника – адвоката Мікуліна Д.М., відповідача, дослідивши письмові докази, надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 18 годині 04 хвилини солдат ОСОБА_2 , який проходив військову службу на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий на ґрунті ревнощів злочинний умисел, направлений на вбивство людини, під час сварки з ОСОБА_4 взяв у праву руку складний ніж, який мав при собі, та наніс ним останній не менше семи ударів по тулубу, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран тулуба та верхніх кінцівок, колото-різаної рани на передній поверхні шиї зліва з пошкодженням лівої поверхневої яремної вени, проникаючого ножового поранення черевної порожнини, проникаючого ножового поранення грудної клітини, колото-різаної рани правого плечового суглобу, колото-різаної рани правого колінного суглобу, малого гемопневмотораксу зліва, геморагічного шоку ІІІ ступеню, симптому поліорганної недостатності, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 19.02.2025, ухваленого у справі №610/4570/24, який ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.05.2025 залишено без змін та набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років (а.с. 9-18).
Позивачка ОСОБА_1 є матір`ю померлої ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 (а.с. 25), свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 (а.с. 38), довідкою № 1017-04-70 від 15.06.2005 (а.с. 40), свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 (а.с. 24), свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_5 (а.с. 23).
Як убачається із вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 19.02.2025, ухваленого у справі №610/4570/24, позивачка ОСОБА_1 , яка є матір`ю загиблої, визнана потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.
За змістом висновку комплексної психолого-соціальної експертизи № 20-05-26 моральної шкоди потерпілого від 20.05.2026, виготовленого на бланку Громадської організації «Спілка фахівців соціологічних та психологічних досліджень» (далі ГО «СФСПД»): надано відповідь на питання психологічної експертизи:
1) потерпілій ОСОБА_1 , як матері вбитої 14.09.2024 ОСОБА_2 доньки ОСОБА_4 , завданні страждання (моральна шкода), за обставинами, встановленими вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 19.02.2025 у справі № 610/4570/24;
2) індивідуально-психологічні особливості піддослідної особи призводять до збільшення до 10 % ступеню вираженості емоційних реакцій та перебігу психічних процесів внаслідок досліджуваної події у порівнянні з середньо унормованою особистістю за подібних умов. 
На питання соціальної експертизи:
1) в подібних правовідносинах, з урахуванням зменшення купівельної спроможності гривні та збільшення мінімальної заробітної плати в період 2006-2026 роки Вищі суди в Україні: визнавали розумним і справедливим стягнення моральної шкоди в розмірі 234-279 мінімальних заробітних плат, через умисне вчинення дій, що призвели до смерті потерпілому, при цьому відсутність щирого каяття – збільшувало рівень моральних страждань і суми стягнення; визнавали факти щирого каяття особи у вчиненні злочину якщо матеріали справи містять дані на підтвердження того, що засуджені відшкодували збитки потерпілому; визнавали, що експерт-психолог може призначатися судом або залучатися учасником справи, при цьому допустимість в якості доказу моральної шкоди висновка експерта-психолога, незалежно від його атестації Мінюстом України; визнавали належність експертизи моральної шкоди, проведеної експертом-психологом ГО «Спілка фахівців соціологічних та психологічних досліджень», стягуючи з винуватця також витрати на проведення даної психологічної експертизи; дотримуватись принципу змагальності, який допускає зменшення суми стягнення лише в разі надання належних доказів винуватцем/відповідальною особою;
2) науково-рекомендаційна оцінка грошового розміру моральної шкоди ОСОБА_1 становить: 234 мінімальних заробітних плат + 10 % = 2023398 грн + 202339 грн = 2225,737 грн (станом на 20.05.2026 1 мінімальна заробітна плата дорівнює 8647,00 грн.) (а.с. 75-100).

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Статтею 16 ЦК України також передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно із вимогами ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Частиною 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Частиною 2 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до вимог статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023року у справі № 759/1587/21.
Тобто наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
При цьому, при розгляді справи суд з`ясовує: наявність самої моральної шкоди та її вплив на життя позивача; факт вчинення протиправних дій відповідачем та його вину; зв`язок між дією (бездіяльністю) відповідача та моральною шкодою, яку поніс позивач; обґрунтованість суми компенсації моральної шкоди.
Тобто, відшкодування моральної шкоди передбачають необхідність встановлення певних обставин, а саме протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди та зв`язок цих протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди із самою шкодою, майновою чи моральною.
Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2025 року у справі № 753/4289/23.
Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Згідно п. 7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.
Судом установлено, що внаслідок вчинених відповідачем ОСОБА_2 кримінального правопорушення, позивачці дійсно були завдані моральні (душевні) страждання, які викликані втратою рідної людини - доньки, внаслідок позбавлення її життя, у зв`язку із чим порушився її звичайний і нормальний спосіб життя, вона відчувала і відчуває сильні душевні страждання через невідновну втрату доньки.
Так, у відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.
Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.
Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 р. і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення.
Крім того, суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (постанова Верховного Суду від 02 червня 2022 року в справі № 602/1455/20).
Вирішуючи позов про відшкодування моральної шкоди з винуватця ОСОБА_2 , суд врахував, що вироком суду констатована його вина у вчиненні вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, факт отриманих донькою позивачки ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді множинних колото-різаних ран тулуба та верхніх кінцівок, поверхні шиї зліва з пошкодженням лівої поверхневої яремної вени, проникаючого ножового поранення черевної порожнини, проникаючого ножового поранення грудної клітини, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла. Позивачка була очевидецею спричинення доньці тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , вона намагалася захистити та вберегти доньку, однак це їй не вдалося; вона прикривала рани на тілі доньки до приїзду швидкої. Вказані обставини спричинили позивачці фізичний біль та пов`язані з цим фізичні та душевні страждання, зміни у звичному способі життя позивачки, оскільки вона пережила емоційний стрес, що став джерелом негативних емоцій і переживань.
Суд дійшов висновку, що наявний склад цивільного правопорушення, що є підставою для відшкодування позивачці моральної шкоди.
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20).

Надаючи оцінку висновку комплексної психолого-соціальної експертизи № 20-05-26 моральної шкоди потерпілого від 20.05.2026, виготовленого ГО «СФСПД», суд зазначає наступне.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті76ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 74 ЦПК України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта.
Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (частини перша, друга, сьома статті 102 ЦПК України).
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначає суд у рішенні, а не психолог у висновку. Висновок останнього може слугувати для судді орієнтиром у пізнанні глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, інших обставин, які мають істотне значення, зокрема й можливого грошового еквівалента таких страждань. Проте розмір відповідного відшкодування незалежно від наявності висновку психолога суддя повинен встановити, враховуючи вимоги розумності та справедливості (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 372/1652/18).
Висновок комплексної психолого-соціальної експертизи №20-05-26 моральної шкоди потерпілого від 20.05.2026, виготовлений ГО «СФСПД», не є висновком спеціаліста чи експерта. Цей висновок є лише науково-практичною рекомендацією для визначення характеру та ступеня моральних страждань з урахуванням індивідуально-особистих властивостей позивача. Отже, такий висновок носить рекомендаційний характер, тому при вирішенні питання про визначення розміру компенсації моральної шкоди з урахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності, суд може його враховувати в сукупності з іншими доказами у справі. Проте відомості, викладені у зазначеному висновку, самі по собі не можуть бути підставою для суттєвого збільшення розміру відшкодування завданої моральної шкоди.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 759/24810/21.
Суд враховує висновок комплексної психолого-соціальної експертизи № 20-05-26 моральної шкоди потерпілого від 20.05.2026, виготовлений ГО «СФСПД», в сукупності з іншими доказами у справі.
З урахуванням встановлених обставин, характеру та ступені моральних страждань позивача, з огляду на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає у сумі 1 000 000,00 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Оскільки суд задовольняє позов частково, то з ОСОБА_2 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 10 000 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).
На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , відбуває покарання у ДУ «Вознесенська ВК (№72)», РНОКПП НОМЕР_7 .
Повний текст рішення складено 14 липня 2026 року.

Суддя В. М. Тімонова