Справа № 173/3051/26
Номер провадження1-кп/173/230/2026 

В И Р О К 
іменем України

31 серпня 2026 року м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному порядку обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026046430000050 від 19.07.2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дніпровське, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який не працює, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
ОСОБА_3 , 18.07.2026 близько 18:00 години, більш точний час не встановлено, знаходився за адресою свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння разом з малолітньою донькою - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою він перебуває у сімейних стосунках в розумінні ч. 2 ст. З Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Так, у вказаний день та час ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив сварку з донькою - ОСОБА_6 , під час якої у ОСОБА_3 на ґрунті словесного конфлікту виник протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення останній тілесних ушкоджень.
Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на протиправне спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, наблизився до своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 на відстань близько витягнутої руки та наніс їй не менше трьох ударів кулаками рук в область голови та верхньої лівої кінцівки, після чого узявши руками за тулуб потерпілу не менше двох разів кинув її на підлогу. Далі, узявши до рук дерев`яний стілець зі спинкою, наніс один удар стільцем у область лобно-тім`яної ділянки голови малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , спричинивши останній тілесні ушкодження.
У результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_3 , відповідно до висновку експерта № 1031-Е від 20.08.2026, потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: рани в лобно-тім`яній ділянці голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавші розлад здоров`я більше 6, але менш 21 дня (п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року). Виявлені у неї ушкодження у вигляді синця на голові, синців та саден на лівій верхній та лівій нижній кінцівках — відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України - спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, яке передбачене ч. 1 ст. 394 КПК України, та у присутності захисника ОСОБА_8 надав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.
Ухвалою суду від 26 серпня 2026 року за клопотанням прокурора відповідно до вимог ст. 381, 382 КПК України обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю, дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. 
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень з огляду на те, що покарання у виді штрафу ним не буде виконано у зв`язку з відсутністю доходу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. 
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381-383, 394, 395 КПК України суд,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_3 не обирати.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1