Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2026  	Справа №607/7354/26 Провадження №2/607/4439/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
у складі головуючого судді Грицай К.М., 
за участю секретаря судового засідання Кійко С.Д., 
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Згідно уточнених позовних вимог позивач просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування вимог позивач вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася дочка  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За станом здоров`я та майновий становищем відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Вказуючи на наведене, просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської область від 27.04.2026 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що він не заперечує тих обставин, що їх неповнолітня дитина проживає разом із позивачем та він має нести витрати по утриманню дитини, проте, просить суд врахувати, що він не має великого заробітку та також надає також матеріальну допомогу своїй родині.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:
З 18.01.2018 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.05.2026.
В даному шлюбі у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 16.03.2018 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.
Судом з`ясовано, що неповнолітня ОСОБА_3 , проживає разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , згідно витягів з реєстру територіальної громади № 2026/006171248 та 2026/006171292 від 18.04.2026.
Листом ГУ ДПС у Тернопільській області № 13002/6/19-00-12-02-03 від 15.06.2026, надано інформацію на виконання ухвали про витребування доказів про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору громадянина ОСОБА_2 за період з 01.01.2025 по 30.04.2026 включно, станом на 12.06.2026, зокрема, відповідач за вказаний період отримав дохід у загальному розмірі 342501,19 грн від Філії «Служба корпоративної безпеки» АТ «Українська залізниця» - заробітна плата; 41260,98 грн від КП «Міськавтотранс» ТМР - заробітна плата (дата прийняття на роботу – 14.03.2025, дата звільнення з роботи – 21.07.2025). 

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків.
Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.07.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із ч. 1, 2 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.
При цьому, слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Суд встановив, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини, не надає їй достатньої матеріальної допомоги без поважних на те причин.
При визначенні розміру аліментів суд враховує вік та потреби дитини, а також стан здоров`я неповнолітньої дитини.
При вирішенні справи суд також враховує майновий стан відповідача, який офіційно працевлаштований та отримає регулярний дохід, судом не встановлено обставини про його незадовільний стан здоров`я, інших дітей та осіб на утриманні немає.
Врахувавши усі вищевикладені обставини, часткове визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини необхідно визначити у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
У зв`язку із тим, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача у дохід держави слід стягнути 1331,20 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) грн. 20 коп.

Рішення суду допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складений та підписаний 29.06.2026.

Головуючий суддя    	К. М. Грицай