27.07.26
33/812/312/26

Справа №489/10633/25
Провадження № 33/812/312/26
Категорія: ст.122-4 КУпАП 
П О С Т А Н О В А
Іменем України

27 липня 2026 року        м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання – Шурмою Є.М.,
за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Пищенко А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Пищенко Анни Василівни на постанову, яку ухвалив суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Губницький Д.Г. у приміщенні цього суду 15 червня 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, 

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №542088 від 16 грудня 2026 р., 05 листопада 2025 р. о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Део сенс, державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Богоявленському, 8, в м. Миколаєві, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого залишив місце її скоєння, чим порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху.
Постановою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2026 р.  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Не погодившись із зазначеним рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Пищенко А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що  ОСОБА_1 та його захисник неодноразово досліджувався відеозапис з відеореєстратора транспортного засобу ОСОБА_2 , зі змісту якого неможливо встановити номер транспортного засобу, який рухався попереду машини ОСОБА_2 , та зі слів останнього, належить саме КНП ММР «Центр ПМСД №1» і в той день керувався саме ОСОБА_1 . На запитання адвоката Пищенко А.В. в суді першої інстанції, з якою швидкістю рухався сам ОСОБА_2 при під`їзді до світлофора та пішохідного переходу, він відповів, що зі швидкістю 60 км/год. З огляду на те, що ДТП сталась перед регульованим пішохідним переходом, саме ОСОБА_2 не дотримав безпечної швидкості руху, передбаченої правилами п.п.12.4 та 12.5 розділу 12 Правил дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 зі змінами та доповненнями. Вказані обставини залишились поза увагою суду, натомість суд прийняв усні пояснення ОСОБА_2 про те, що він особисто бачив номерний знак транспортного засобу, що рухався попереду та це був саме ЗАЗ-СЕНС, номерний знак НОМЕР_1 . При цьому сам ОСОБА_2 при наданні пояснень вказав, що не бачив водія через похмуру погоду, однак він начебто знайшов ОСОБА_1 вже після ДТП та пред`явив йому претензії щодо того, що той «підрізав» ОСОБА_2 . ОСОБА_1 при розгляді даної справи не визнав обставини, зазначені ОСОБА_2 , та заперечував спілкування на тему вчинення ДТП та, відповідно, визнання ним факту перебування за кермом. Однак, суд в оскаржуваній постанові зазначив прямо протилежне – нібито ОСОБА_1 при спілкуванні з потерпілим ОСОБА_2 визнав те, що він перебував за кермом транспортного засобу ЗАЗ-СЕНС, номерний знак НОМЕР_1 . Також в оскаржуваній постанові суд послався на протокол ЕПР1 №542064 від 16.12.2025, схему місця ДТП, пояснення сторін у справі та огляд адміністративної справи №489/9154/25 у судовому засіданні та відеозапис, тоді як ані ОСОБА_1 , ані представнику Катрича О.В. не надавали для дослідження матеріали адміністративної справи №489/9154/25. Ні думку захисника, суд прийняв оскаржувану постанову без будь-яких належних та допустимих доказів, що саме автомобіль ЗАЗ-СЕНС, номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 рухався попереду машини потерпілого ОСОБА_2 та став причиною ДТП. 
У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Пищенко А.В. не з`явилися, остання подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Причини неявки до апеляційного учасники провадження не повідомили.
Враховуючи наведені обставини щодо повідомлення учасників провадження про день, час та місце судового засідання, зміст заяви захисника, з урахуванням положень частини 1 статті 268, частин 5, 6 статті 294 КУпАП, достатність у справі матеріалів для її розгляду, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників провадження.
Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП. 
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Вимоги вказаних правових норм були дотримані суддею суду першої інстанції в повному обсязі. 
Суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, виходив з того, що наявними у справі про адміністративне порушення доказами доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди). 
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції. 
Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясовував всі обставини справи та правильно надав оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.
Згідно підпункту «а» пункту 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила), порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
ОСОБА_1 заперечує свою провину у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 122-4 КУпАП, натомість його вина підтверджується:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №542088 від 16 грудня 2026 р., відповідно до якого 05 листопада 2025 р. о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Део сенс, державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Богоявленському, 8, в м. Миколаєві став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого залишив місце її скоєння, чим порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 , у графі «пояснення» він зазначив, що «не згоден, пояснення подав на окремому аркуші». 
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16 грудня 2025 року, в яких він зазначив, що він працює водієм та кожного дня здійснює службові поїздки за дорученням керівництва. Щодо ДТП, яка сталася 05 листопада 2025 р., пояснив, що того дня він на своєму транспортному засобі у ДТП не потрапляв та дотримувався Правил дорожнього руху, відповідно не може надати ніяких пояснень з приводу ДТП, дотримання іншим водієм Правил та швидкісного режиму. Також зауважив, що відеореєстратора не має, а інших деталей поїздки того дня він не пам`ятає; 
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 працівникам поліції від 05 листопада 2025 року, його заявою до поліції від 08 грудня 2025 року, а також його поясненнями у суді про те, що 05 листопада 2025 року він керував автомобілем Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Миколаєві, рухався по по пр. Богоявленському в бік автовокзалу у правому ряду зі швидкістю 55-60 км/год. Перед регульованим перехрестям з вул. Авангардною автомобіль ЗАЗ Sens з написом «швидка допомога» різко почав перед його автомобілем перестроювання, що вимусило його застосувати екстрене гальмування, внаслідок чого його автомобіль врізався в огорожу. Після зупинки автомобілю він запам`ятав номери автомобілю ЗАЗ Sens, які повідомив поліції, але водій цього автомобілю з місця ДТП поїхав; 
- копією постанови Інгульського районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2025 р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення;
- змістом постанови Інгульського районного суду міста Миколаєва від 15 червня 2026 року у справі № 489/10636/25, яка залишена без мін постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2026 р., відповідно до яких ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Як встановили суди у справі № 489/10636/25, ОСОБА_1 05 листопада 2025 року в м. Миколаєві по проспекту Богоявленському, 8, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, змінив напрямок руху праворуч, не переконавшись в безпеці і що це не створить перешкоди в русі, змусив водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку праворуч, вжити заходів екстреного гальмування для уникнення зіткнення. В результаті чого автомобіль Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , змінив напрямок руху праворуч з подальшим зіткненням з дорожнім огородженням та стійкою світлофорного об`єкту. Внаслідок ДТП транспортний засіб Volkswagen Caddy отримав механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП через порушення ним вимог п.2.3.б та п. 10.1 Правил.
Усі наведені докази підтверджують, що ОСОБА_1 , ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце.
З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП. Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові.
Будь-яких доказів, які б спростовували викладені обставини суду представлено не було та у матеріалах справи відсутні.
За таких обставин, суд першої інстанції дотримався вимоги статей 252, 280 КУпАП щодо оцінки доказів, які ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності та з`ясуванні, чи винна дана особа у вчинені адміністративного правопорушення, а при апеляційному розгляді встановлено, що досліджені докази на які посилається апелянт, отримані у встановленому порядку та об`єктивно, в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та закрив провадження у справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до заперечення факту причетності ОСОБА_1 , до керування 05 листопада 2025 року транспортним засобом ЗАЗ Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 , та причетності до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася того дня за участі цього автомобілю та автомобілю Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , натомість ці обставини встановлені наведеними вище доказами, зокрема, постановою суду у справі № 489/10636/25, яка набрала законної сили. Аргументи апеляційної скарги проаналізованих апеляційним судом доказів не спростовують.
У справі, яка переглядається, апеляційний суд не встановив порушення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які могли бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні передбаченого статтею 122-4 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. Так, у цій справі належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який став учасником ДТП, та залишення водієм ОСОБА_1 місця цієї ДТП, а доказів протилежного матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов законного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, підстав скасування постанови Інгульського районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2026 р., суд апеляційної інстанції не знаходить.
Керуючись статтями 283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Пищенко Анни Василівни залишити без задоволення, постанову судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2026 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду     Т.М. Базовкіна